ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 635/952/22  Номер провадження 22-ц/814/4187/23	Головуючий у 1-й інстанції Кіндяк І.С.  Доповідач ап. інст. Пилипчук Л. І.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 грудня 2023 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючий суддя Пилипчук Л.І.,
судді Дряниця Ю.В., Прядкіна О.В.,
секретар Стеценко В.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 
на ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 29 червня 2023 року, постановлену суддею Кіндяком І.С.,
у справі за поданням приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Кудряшова Дмитра Вячеславовича про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами для звернення на неї стягнення в порядку примусового виконання рішення; боржник: ОСОБА_2 , стягувач: ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:
27.06.2023 приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Кудряшов Д.В. звернувся в суд із указаним поданням в порядку статті 443 ЦПК України.
Подання приватного виконавця обґрунтовано тим, що на його примусовому виконанні перебувають ВП №71588970 та №71589012 (ЗВП №71589703) з виконання виконавчих листів №635/952/22, виданих 05.04.2023 Полтавським районним судом Полтавської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 боргу за борговою розпискою від 19.07.2021 у розмірі 25 000,00 дол. США; та стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судових витрат у розмірі 7 067,50 грн.
У межах примусового виконання судового рішення приватним виконавцем вчинено заходи перевірки майнового стану боржника, для чого направлено запити до ДПС України та МВС в Харківській області, якими встановлено відсутність зареєстрованих за ним транспортних засобів, а також інформації щодо джерел отримання доходів. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, за боржником право власності на нерухоме майно також не значиться. 
З метою забезпечення виконання рішення суду в порядку ст.56 Закону України «Про виконавче провадження», приватним виконавцем 17.04.2023 винесено постанови про арешт майна боржника та на кошти на його рахунках. 
При цьому боржником не вчинено будь-яких дій, спрямованих на виконання рішення суду, що, на думку приватного виконавця, є злісним ухиленням від виконання судового рішення.
У ході вчинення виконавчих дій приватним виконавцем встановлено, що із 28.08.2015 боржник ОСОБА_2 перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_1 , який розірвано рішенням суду від 09.06.2022 (справа №635/9/22). Останній на праві власності належить будинок за адресою: АДРЕСА_1 . Такий об`єкт нерухомості набутий колишнім подружжям у період шлюбу на підставі договору купівлі-продажу №5108 від 03.11.2017, посвідченого приватним нотаріусом Кошель Т.В. та є їх спільним майном. Тому просить суд визначити частку боржника, ОСОБА_2 , у вказаному майні, яким він володіє спільно з ОСОБА_1 , для звернення на неї стягнення в порядку примусового виконання рішення.
       Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 29.09.2023 подання задоволено.
       Визначено, що боржнику ОСОБА_2 на праві приватної власності належить частка у будинку АДРЕСА_1 , яким він володіє спільно з ОСОБА_1 .
Ухвала районного суду вмотивована тим, що право власності на будинок набуте у шлюбі, а отже є спільним майном подружжя, що не залежить від його розірвання. Частки у такому майні є рівними, а тому боржнику на праві власності належить частка указаного будинку. При цьому судом враховано, що судове рішення тривалий час не виконується боржником, іншого майна, на яке може бути звернуто стягнення, у боржника немає. 
ОСОБА_1 оскаржила ухвалу суду першої інстанції в апеляційному порядку. Посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить ухвалу скасувати, постановити нове рішення, яким у задоволенні подання приватного виконавця відмовити.
Зазначає, що усупереч положенням ст.443 ЦПК України, питання про визначення частки у майні, яке належить їй на праві особистої приватної власності, вирішувалося судом без її участі. При цьому, як заінтересовану особу, суд не повідомив її належним чином про день та час розгляду подання, копію якого з додатками вона також не отримувала. Наведене вважає порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо права особи на справедливий судовий розгляд.
Звертає увагу, що при постановленні оскаржуваної ухвали районний суд не досліджував усі оригінали документів виконавчого провадження, що ставить під сумнів твердження приватного виконавця, з яким погодився суд, щодо відсутності у боржника іншого майна, на яке може бути звернуто стягнення.
Вважає, що без встановлення карткових рахунків боржника у банківських установах, таке подання приватного виконавця є передчасним.
Заперечує висновки суду першої інстанції щодо належності спірного майна до спільної сумісної власності, як такі, що ґрунтуються виключно на тому, що таке майно набуто у період шлюбу. Доводить, що спірний будинок був придбаний за особисті кошти її матері ОСОБА_4 , які були подаровані особисто їй, докази на підтвердження викладеного будуть надані після відкриття апеляційного провадження.
Відзив на апеляційну скаргу не надходив.
Учасники судового процесу в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про день та час розгляду справи у порядку ч.8 ст.128 ЦПК України, про поважність причин своєї неявки суд апеляційної інстанції не повідомили, що з огляду на положення ч.2 ст.372 цього Кодексу не перешкоджає розгляду справи за їх відсутності. 
Вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.
Судом установлено та підтверджується матеріалами справи, що на примусовому виконані приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Кудряшова Д.В. перебуває ЗВП №71589703, до складу якого входять: 
-        №АСВП №71589012 з виконання виконавчого листа №635/952/22, виданого 05.04.2023 Полтавським районним судом Полтавської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судових витрат у розмірі 7 067,50 грн. (відкрито ВП - 17.04.2023); 
-        №АСВП №71588970 з виконання виконавчого листа №635/952/22, виданого 05.04.2023 Полтавським районним судом Полтавської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 боргу за борговою розпискою від 19.07.2021 у розмірі 25 000,00 дол. США (відкрито ВП - 17.04.2023), об`єднані у ЗВП №71588970 постановою приватного виконавця від 17.04.2023./а.с.84-91/
       Постановами приватного виконавця Кудряшова Д.В. від 17.04.2023: 
-        накладено арешт на все нерухоме та рухоме майно, що належить боржнику ОСОБА_2 у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів;
-        накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом та належить боржнику ОСОБА_2 , у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів./а.с.81-83/
       ДПС України надано відповідь на запит №166509307 від 23.06.2023 ОСОБА_5 , за змістом якої джерела та/або суми доходів, нарахованих податковими агентами на користь боржника – відсутні; дані про зареєстровані за боржником транспортні засоби – відсутні, що підтверджується відповіддю МВС України на запит приватного виконавця №160048199 від 17.04.2023./а.с.79,80/
       Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №336703711, за боржником право власності на нерухоме майно не значиться./а.с.74/
       За змістом Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб №00040153532 від 19.06.2023, ОСОБА_2 із 28.08.2015 перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_1 , який розірвано рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 09.06.2022 (справа №635/9/22)./а.с.72-73/
       03.11.2017 між ОСОБА_6 (продавець) та ОСОБА_1 (покупець) укладено договір купівлі-продажу житлового будинку, за яким остання прийняла у власність (купила) житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . За змістом такого договору покупець набуває вищевказане майно у спільну сумісну власність подружжя. Договір укладено за згодою чоловіка покупця, про що нотаріусу подано відповідну заяву про згоду, справжність підпису на якій засвідчено приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Кошель Т.В. 03.11.2017 за реєстровим №5107 та яка зберігається у справах приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Кошель Т.В./а.с.70-71/
       Задовольняючи подання приватного виконавця, районний суд виходив із того, що боржник є одним із співвласників спірного будинку, частки у якому не визначені. Відтак, виходячи з презумпції рівності часток у праві спільної сумісної власності, з огляду на тривале невиконання судового рішення та відсутність іншого майна, на яке може бути звернене стягнення, суд визнав, що частки є рівними і одному із співвласників квартири, а саме боржнику належить частка спільної сумісної власності будинку.
Апеляційний суд із висновками районного суду не погоджується з таких підстав.
Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.
Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені Законом України «Про виконавче провадження».
За змістом частини шостої статті 48 Закону України «Про виконавче провадження», у разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця.
Порядок розгляду подання про визначення частки майна боржника у спільному майні передбачений статтею 443 ЦПК України, згідно з частиною першою якої питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, вирішується судом за поданням державного чи приватного виконавця.
Стаття 443 ЦПК України підлягає застосуванню виключно за відсутності спору про право, оскільки розгляд подання державного чи приватного виконавця за правилами цієї статті не забезпечує учасникам судового провадження дієву, реальну можливість надання суду своїх доказів та аргументів за наявності спору про право.
Виконавець вправі звернутися до суду з поданням про визначення частки майна боржника в майні, яким він володіє спільно з іншими особами, незалежно від того, чи відсутній спір про право, чи він наявний. Водночас в останньому випадку виконавець звертається з таким позовом в порядку позовного провадження.
За змістом позиції Великої Палати Верховного Суду у постанові від 06 жовтня 2020 року у справі №2-24/494-2009 (провадження № 12-4гс20), виконавець вправі звернутися до суду з поданням про визначення частки майна боржника в майні, яким він володіє спільно з іншими особами, незалежно від того, чи відсутній спір про право, чи він наявний; водночас в останньому випадку виконавець звертається з таким поданням (позовною заявою) в порядку позовного провадження.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 червня 2022 року у справі №2-591/11 (провадження № 14-31цс21) уточнено правові висновки про те, що у разі, якщо наявний спір щодо визначення частки боржника у спільному майні, звернення виконавця до суду завжди за своєю суттю має характер позовної заяви (незалежно від її назви), оскільки вона звернена до суду з метою вирішення матеріального спору. При цьому позовна заява має подаватися в порядку позовного провадження, а не в порядку розділу VI «Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб)» ЦПК України. В останньому випадку суд має або закрити провадження, або залишити заяву (подання) без розгляду.
За наявності спору щодо визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, його вирішення судом не є вирішенням процесуального питання, а є вирішенням матеріального спору. Такий спір може виникати, зокрема, тоді, коли відповідно до частини першої статті 368 ЦК України майно належить двом або більше особам на праві спільної власності без визначення часток кожного з них у праві власності (право спільної сумісної власності).
У справі, що переглядається, приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Кудряшов Д.В. звернувся до суду з поданням у порядку ст.443 ЦПК України для вирішення питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншою особою – ОСОБА_7 , оскільки спірний будинок придбаний ними у період шлюбу. 
Водночас, апеляційним судом установлено, що ОСОБА_7 заперечує належність майна на праві спільної сумісної власності їй та боржнику, вважає себе єдиним власником спірного майна та доводить, що спірне майно придбано за її особисті кошти, подаровані матір`ю, третьою особою у цій справі по суті спору. 
За таких обставин, апеляційний суд дійшов висновку, що у даному випадку наявний спір про право, який має бути вирішено в позовному провадженні, а не в порядку розділу VI «Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб)» ЦПК України.
Доводи апеляційної скарги, що заінтересована особа ОСОБА_1 не була належним чином повідомлена про розгляд подання приватного виконавця не знайшли свого підтвердження, оскільки її виклик до суду здійснено в порядку ч.11 ст.128 ЦПК України, як особи, чиє місце реєстрації приватним виконавцем не зазначено у подані, а отже невідомо суду. Тоді як за правилами ч.2 ст.443 ЦПК України неявка заінтересованої особи не перешкоджає вирішенню такого подання. 
Відповідно до вимог ст.377 ЦПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу.
Враховуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку, що ухвала районного суду підлягає скасуванню із залишенням подання без розгляду. При цьому приватний виконавець у такому випадку не позбавлений можливості звернутись до суду із позовом у порядку позовного провадження для визначення частки майна боржника у майні, яке належить йому та іншим особам на праві спільної сумісної власності.
Керуючись ст.ст.367, 368, 374, 377, ст.ст.381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд 

п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задовольнити частково.
Ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 29 червня 2023 року – скасувати.
Подання приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Кудряшова Дмитра Вячеславовича про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами для звернення на неї стягнення в порядку примусового виконання рішення – залишити без розгляду. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 21.12.2023.

Головуючий суддя                                                        Л.І. Пилипчук

Судді                                                                        Ю.В. Дряниця

                                                                       О.В. Прядкіна