27.12.23
33/812/553/23

Справа №473/5472/23
Провадження № 33/812/553/23
П О С Т А Н О В А
Іменем України
27 грудня 2023 року м. Миколаїв
Миколаївський апеляційний суд у складі:
головуючого судді Базовкіної Т.М.,
із секретарем судового засідання.Стрілець К.О.,
за участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 – адвоката Ліпатова С.В., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 – адвоката Ліпатова Сергія Володимировича на постанову, яку ухвалив Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області під головуванням судді Миронової О.В. у приміщенні цього ж суду 21 листопада 2023 року, якою ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 статті 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік, 

у с т а н о в и в :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №414783 від 02 жовтня 2023 року, який направлений на розгляд до Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області, водій ОСОБА_1 02 жовтня 2023 року о 14 год. 45 хв., рухаючись по трасі 4-25, 160 км. Вознесенський район, Миколаївська область, керував транспортним засобом ЗАЗ110307, державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. На місці зупинки ТЗ пройшов медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння із застосуванням приладу DRAGER «ALKOTEST» №6810, результат якого встановив 0,66 ‰. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9-А Правил дорожнього руху України.
Такі дії ОСОБА_1 працівник поліції кваліфікував за частиною 1 статті 130 КУпАП. 
В суді першої інстанції ОСОБА_2 свою провину у скоєнні правопорушення не визнав.
Постановою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 14 грудня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
Не погоджуючись із постановою суду, захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 – адвокат Ліпатов С.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати, провадження у справі – закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. 
Апеляційна скарга мотивована тим, що постанова суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою, ухваленою поверхнево, без повного, всебічного та об`єктивного дослідження усіх обставин справи, з порушенням норма матеріального та процесуального права, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Так, на підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, який зафіксовано в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №414783 від 02 жовтня 2023 року, надано роздруківку Драгера, акт огляду на стан сп`яніння та відеозапис подій, який здійснювався працівниками поліції. При цьому, в суді першої інстанції вказаним доказам належну оцінку надано не було, адже там взагалі не відображено жодних доказів вчинення адмінправопорушення та вказані докази на співпадають з копіями, які працівники поліції надавали ОСОБА_1 . Крім того, всупереч вимог ст. 256 КУпАП, Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України №1376 від 06 листопада 2015 р., у протоколі формулювання суті правопорушення викладено без врахування всіх ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме - керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, оскільки не з`ясовано, чи був ОСОБА_1 взагалі водієм. Водночас, як вважає захисник, з інших матеріалів справи про адміністративне правопорушення не можливо поза розумним сумнівом встановити факт роз`яснення ОСОБА_1 працівниками поліції під час складення протоколу про адміністративне правопорушення його прав та обов`язків, а також дотримання порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, вказаний факт підтвердив свідок ОСОБА_3 , проте в суді першої інстанції знову ж таки проігноровано вказане та не надано оцінки. 
       Крім цього, судом не враховано та неналежно надано оцінку діям, працівників поліції, оскільки взагалі відсутня поважна причина зупинки транспортного засобу, факт керування взагалі не зафіксований жодним чином. Також адвокат Ліпатов С.В. зазначає, що з відеозапису диску, який долучений до протоколу, не вбачається факт керування автомобілем ЗАЗ110307, державний номерний знак НОМЕР_1 , а починається запис з пропозиції пройти медогляд на місці за допомогою драгера та роз`яснення, що у разі відмови буде складено протокол про адміністративне правопорушення. При цьому поліцейським не зазначено причину зупинки транспортного засобу, не оголошено вид адміністративного стягнення, яке буде застосовано у разі відмови у проходженні огляду на стан сп`яніння. Поліцейський зазначив, що в нього є підозра, що водій перебуває у стані алкогольного сп`яніння, але при цьому, за якими саме ознаками зазначено не було. Ним також запропоновано було  ОСОБА_1  проїхати до медичного закладу, на що він відмовився, водію роз`ясненні права та обов`язки. Складено протокол, оголошено та вручено водію. На думку адвоката Ліпатова С.В., з відеозапису вбачається, що поведінка  ОСОБА_1  була адекватною, відповідала обстановці, ознак, вказаних у протоколі(тремтіння пальців рук, почервоніння очей) не вбачається, а інших прямих та достовірних доказів того, що він керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння, що було б законною підставою для працівників поліції пропонувати проходження огляду на стан сп`яніння, матеріали справи не містять. Таким чином, адвокат вважає, що докази, які додані до протоколу не забезпечують такий рівень доказування вини ОСОБА_1 , який не залишав би розумних сумнівів у можливості іншої версії подій, ніж зазначено у протоколі.
У судове засідання суду апеляційної інстанції особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце судового засідання був повідомлений апеляційним судом шляхом надіслання судової повістки засобами поштового зв`язку, повідомлення телефонограмою.
За такого апеляційний суд з урахуванням положень частини 1 статті 268, частини 6 статті 294 КУпАП, думки захисника про можливість розгляду справи у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, вважав за можливе розглядати справу у відсутність цієї особи. 
Заслухавши захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, – адвоката Ліпатова С.В., який підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги, вивчивши та дослідивши матеріали адміністративної справи в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню із таких підстав. 
Приймаючи оскаржувану постанову, суд першої інстанції дійшов висновку про доведеність факту вчинення  ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. 
Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду першої інстанції, вважає, що він ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин адміністративної справи, а також вимогах закону.
Згідно пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі – Правила), водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Невиконання вказаних вимог утворюють склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративним правопорушенням є, зокрема, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом (частини 1-3 ст. 7 КУпАП).
Згідно із статтею 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до частин 1, 2 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно частини 1 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №414783 від 02 жовтня 2023 року, водій ОСОБА_1 02 жовтня 2023 р. о 14 год. 45 хв., рухаючись по трасі 4-25, 160 км. Вознесенський район, Миколаївська область, керував транспортним засобом ЗАЗ110307, державний номерний знак НОМЕР_1 , був зупинений працівниками поліції, та мав явні ознаки алкогольного сп`яніння. На місці зупинки транспортного засобу пройшов медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння із застосуванням приладу DRAGER «ALKOTEST» №6810, результат якого встановив 0,66 ‰. 
Факти, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, а саме щодо зупинки працівниками поліції транспортного засобу ЗАЗ110307, державний номерний знак НОМЕР_1 , яким керував водій ОСОБА_1 , проходження ним на вимогу працівника поліції огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою технічного приладу DRAGER, результат якого свідчить про перебування водія у стані алкогольного сп`яніння, підтверджені окрім протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №414783, який підписаний ОСОБА_1 без зауважень та застережень, іншими доказами, які узгоджуються між собою:
- роздруківкою результату проходження ОСОБА_1 алкотеста на місці зупинки від 02 жовтня 2023 р. за допомогою газоаналізатору ALCOTEST 6810, який показав 0,66 ‰, яка підписана працівником поліції та ОСОБА_1 ;
- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів ОСОБА_1 , відповідно до якого результат огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння за допомогою газоаналізатору ALCOTEST 6810 становить 0,66 ‰, з чим погодився, підписавши акт, ОСОБА_1 ;
- відеозаписами з нагрудних камер поліцейських, на яких зафіксовано факт проходження ОСОБА_1 як водієм транспортного засобу на вимогу поліцейського огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатору ALCOTEST 6810, результат якого показав 0,66 ‰.
Підстав для сумнівів у достовірності зазначених доказів судом не встановлено. 
Істотних порушень вимог закону, зокрема, щодо порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, в діях поліцейських, що можуть мати наслідком недопустимість зібраних доказів, судом також не встановлено.
Огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння здійснений з використанням спеціального технічного засобу газоаналізатору DRAGER «ALKOTEST» №6810, роздруківка результату огляду та акт огляду на стан алкогольного сп`яніння підписані ОСОБА_1 , який погодився з показниками приладу огляду. Під час проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейськими застосовано технічні засоби відеозапису, що відповідає вимогам частини 2 ст. 266 КУпАП.
В сукупності зазначені докази свідчать, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.
Таким чином, проаналізованими та належним чином оціненими в їх сукупності та взаємозв`язку судом першої інстанції доказами підтверджено, що ОСОБА_1 було порушено п. 2.9 «а» Правил, тобто скоєно адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
При цьому суд першої інстанції вірно дав оцінку запереченням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, щодо невизнання вини у скоєнні правопорушення.
Апеляційний суд відхиляє аргументи апеляційної скарги як безпідставні.
Щодо заперечення в апеляційний скарзі, поданій захисником ОСОБА_1 – адвокатом Ліпатовим С.В., факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, апеляційний суд вважає їх безпідставними. 
Як роз`яснено у постанові Пленуму Верховного Суду України №14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», з наступними змінами, керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.
До протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №414783 від 02 жовтня 2023 року долучено диск з відеозаписом подій 02 жовтня 2023 року.
Так, з початку відеозапису вбачається, що транспортний засіб ЗАЗ110307, державний номерний знак НОМЕР_1 , не перебуває у русі, знаходиться на узбіччі.  ОСОБА_1 , який перебуває поряд з автомобілем, відповідає на запитання поліцейських, зокрема щодо вживання спиртних напоїв, відповів «так», а після пропозиції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки проходить його, не заперечуючи щодо звернення до нього поліцейського «водій». ОСОБА_1 при цьому також не заперечував факту керування автомобілем, зокрема після роз`яснення поліцейським, що автомобіль був зупинений ними у зв`язку із порушенням правил дорожнього руху, та проходить огляд на стан алкогольного сп`яніння, який проводився поліцейським на місці за допомого спеціального приладу. Не заперечує того, що за кермом автомобілю перебував саме ОСОБА_1 інша особа, яка була разом з ним присутня на місці події – жінка. Будь-яких пояснень про те, що за кермом автомобілю була інша людина, ці особи поліцейським не надавали.
Отже, апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про доведеність наявними у справі доказами факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом ЗАЗ110307, державний номерний знак НОМЕР_1 , 02 жовтня 2023 року за обставин, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №414783 від 02 жовтня 2023 року.
Посилання скаржника на те, що наявними у справі доказами не підтверджений факт керування автомобілю ОСОБА_1 , спростовується вищеназваними доказами, а тому є непереконливим.
Аргументи апелянта щодо того, що відеозйомка не містить доказів керування автомобілем, не спростовують висновки суду та не можуть бути достатньою підставою для скасування постанови суду.
Відеозйомка керування транспортним засобом особою безпосередньо перед зупинкою не є обов`язковою, а доведеність цих обставин встановлюється на підставі аналізу всіх доказів у їх сукупності. 
Апеляційний суд вважає, що у справі, яка переглядається, дотримано судом стандарт доведення висунутого ОСОБА_1 обвинувачення у скоєнні передбаченого ч. 1 статті 130 КУпАП правопорушення поза розумним сумнівом. В цьому разі стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, які є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було учинено і особа, яка притягнута до адміністративної відповідальності, або відносно якої закрито адміністративне провадження з нереабілітуючих підстав, є винною у вчиненні цього правопорушення. Між тим, у справі, яка переглядається, належними та допустимими доказами доведено факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, який підтверджений правомірно проведеним оглядом на стан сп`яніння, а доказів протилежного матеріали справи не містять.
Щодо доводів апеляційної скарги про відсутність поважних причин зупинки працівниками поліції транспортного засобу, апеляційний суд їх відхиляє.
Так, предметом розгляду є керування транспортним засобом ОСОБА_1 , у стані алкогольного сп`яніння, тобто доведеність (недоведеність) вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Дії поліцейського щодо зупинки транспортного засобу чи щодо іншого факту перебувають поза предметом розгляду у цьому провадженні, проте можуть бути оскаржені в порядку адміністративного судочинства чи в інший спосіб, встановлений законом. 
Крім того, правомірність дій поліцейських щодо зупинки транспортного засобу не знаходиться у причинному зв`язку з обов`язком водія транспортного засобу пройти відповідний огляд з метою встановлення стану алкогольного чи іншого сп`яніння. Тому доводи апеляційної скарги у цій частині є безпідставними, враховуючи факт встановлення перебування ОСОБА_2 у стані алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку.
До того ж на наданому поліцейськими відеозаписи зафіксовано, що працівники поліції роз`яснюють причину зупинки транспортного засобу – порушення вимог дорожньої розмітки.
Апеляційний суд звертає увагу на те, що у рішенні по справі «О`Галлоран та Франціє проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року Європейський суд з прав людини постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Апеляційний суд наголошує, що користування джерелом підвищеної небезпеки покладає на водія транспортного засобу певні додаткові обов`язки, які пов`язані із необхідністю забезпечення безпечного використання транспортних засобів і таке обмеження прав конкретної особи повністю відповідає інтересам суспільства щодо забезпечення безпеки дорожнього руху.
Доказів, які спростовують правильність висновків суду першої інстанції, апелянтом не надано, не встановлено їх і при апеляційному перегляді.
Отже, суд першої інстанції в межах наданих йому матеріалів справи про адміністративне правопорушення провів судовий розгляд, дослідив надані йому докази, з`ясував обставини, що підлягали з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення та ухвалив законну, обґрунтовану постанову.
Порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б могли вплинути на правильність прийнятого судом першої інстанції рішення, апеляційним судом не встановлено.
Будь-які інші доводи апелянта, сприймаються апеляційним судом як спроба уникнути відповідальності, оскільки доказів, які б могли спростувати його причетність до вказаних правопорушень, суду не надано.
З огляду на викладене, приймаючи до уваги, що суд першої інстанції дійшов до законного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підстав для скасування постанови суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції не знаходить, тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
При цьому, апеляційний суд також враховує, що адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, є небезпечним як для самого правопорушника так і для інших учасників дорожнього руху.
Керуючись статтею 294 КУпАП, апеляційний суд 

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності,  ОСОБА_1  – адвоката Ліпатова Сергія Володимировича залишити без задоволення, а постанову судді Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 21 листопада 2023 року, якою ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік, залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського апеляційного суду          Т.М. Базовкіна