ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2023 року	Львів	Справа № 309/1/23 пров. № А/857/14348/23	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді                                                  Коваля Р. Й.,
суддів                                                                       Гуляка В. В.,
                                                                                 Ільчишин Н. В.,
з участю секретаря судового засідання                Петрунів В. І.,  

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у Закарпатській області Департаменту патрульної поліції на рішення Хустського районного суду Закарпатської області від 29 травня 2023 року (прийняте в м. Хуст суддею Волощук О. Я.; дата складення рішення в повному обсязі не вказана) в адміністративній справі № 309/1/23 за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Закарпатській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративні правопорушення, 

                                                        В С Т А Н О В И В :

У січні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Хустського районного суду Закарпатської області з позовом до Управління патрульної поліції у Закарпатській області Департаменту патрульної поліції та просив:
- поновити йому строк на оскарження постанови серії БАБ № 471093 від 10.08.2022 про накладення адміністративного стягнення;
- скасувати постанову про накладення адміністративного в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАБ № 471093 від 10.08.2022, винесену поліцейським СРПП Хустського РУП ГУ НП в Закарпатській області сержантом поліції Матей Д. В., якого його притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених частинами п`ятою, шостою статті 121, частиною другою статті 122, частинами першою, другою статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), з накладенням стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 грн;
- провадження в справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за частинами п`ятою, шостою статті 121, частиною другою статті 122, частинами першою, другою статті 126 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Рішенням Хустського районного суду Закарпатської області від 29 травня 2023 року поновлено ОСОБА_1 строк на оскарження постанови серії БАБ № 471093 від 10.08.2022 про накладення адміністративного стягнення.
Позов ОСОБА_1 задоволено.

Не погодившись із зазначеним рішенням, його оскаржило Управління патрульної поліції у Закарпатській області Департаменту патрульної поліції, який вважає, що під час прийняття оскаржуваного рішення судом першої інстанції невірно застосовано ряд норм процесуального права. Тому просило скасувати рішення суду першої інстанції і прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог позивача відмовити в повному обсязі.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що працівники відповідача (Управління патрульної поліції в Закарпатській області) постанову відносно ОСОБА_1 не виносили. А згідно бази інформаційного порталу Національної поліції, така постанова винесена поліцейським СРПП Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області Матей Д. В.
Тобто, особа, яка складала адміністративні матеріали стосовно позивача, не працює і ніколи не працювала в Департаменті патрульної поліції чи його структурних підрозділах.
Отже, поліцейський СРПП Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області діяв не від імені Управління патрульної поліції в Закарпатській області чи Департаменту патрульної поліції, у зв`язку з чим Департамент патрульної поліції або його структурний підрозділ є неналежним відповідачем у цій справі (так постанова була винесена посадовою особою ГУ НП в Закарпатській області, яка є окремим органом поліції, є юридичною особою).
Позаяк відповідно до частини третьої статті 48 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) можливість заміни неналежного відповідача може бути здійснена виключно судом першої інстанції, враховуючи відсутність у суду апеляційної інстанції можливості замінити його належним відповідачем, вказане є підставою для відмови в задоволенні адміністративного позову, як такого, що заявлений до неналежного відповідача.

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10 жовтня 2023 року було задоволено заяву представника позивача про його участь в судовому засіданні 11 жовтня 2023 року в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів.

Під час проведення судового засідання в режимі відеоконференцзв`язку представник позивача не зміг здійснити вхід в систему ЄСІТС та перебував зі статусом «офлайн».

У телефонному режимі представник позивача повідомив секретарю судового засідання про неможливість зайти в систему ЄСІТС та взяти участь в судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку та просив розглядати справу без його участі.

Пізніше представник позивача подав до суду письмове клопотання та просив судове засідання, яке призначене на 11:00 год. 11.10.2023 у вказаній справі проводити без їхньої участі. Вимоги, викладені в апеляційній скарзі, не визнають, просять апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін. 

Згідно з частиною п`ятою статті 195 КАС України ризики технічної неможливості участі у відеоконференції поза межами приміщення суду, переривання зв`язку тощо несе учасник справи, який подав відповідну заяву.

Представник відповідача, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибув, причин неявки не повідомив, жодних клопотань до суду не подав.

У зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог частини четвертої статті 229 КАС України не здійснювалося. 

Також за приписами частини другої статті 313 КАС України неявка сторін, належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити з таких підстав.

Як встановлено судом, поліцейський СРПП Хустського РУП ГУ НП в Закарпатській області сержант поліції Матей Д. В. виніс постанову про накладення адміністративного в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАБ № 471093 від 10.08.2022, якою притягнув ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених частинами п`ятою, шостою статті 121, частиною другою статті 122, частинами першою, другою статті 126 КУпАП у виді штрафу в розмірі 3400 грн за те, що останній 10.08.2022 о 20 год. 14 хв. у с. Липча Хустського району Закарпатської області, по вул. Л. Українки керував транспортним засобом - мопедом без увімкнутого показчика повороту при зміні напрямку руху, керування транспортним засобом без мотошолому, не зареєстрованим у встановленому законом порядку, не пред`явлення полісу обов`язкового страхування та керування таким транспортним засобом особою, яка не має права керування.

Приймаючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції мотивував його тим, що відповідач не надав належних та допустимих доказів, які б свідчили про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених частинами п`ятою, шостою статті 121, частиною другою статті 122, частинами першою, другою статті 126 КУпАП та доводили б дотримання відповідачем при винесені оскаржуваної постанови вимог статей 248, 280 КУпАП щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин та вирішення її в точній відповідності з законом.
А в силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення всі сумніви щодо події порушення та винності особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості особи.

Проте, колегія суддів апеляційного суду вважає такі висновки суду першої інстанції помилковими, виходячи з таких підстав.

Відповідно до частин першої, третьої статті 13 Закону України «Про Національну поліцію» систему поліції складають: 1) центральний орган управління поліції; 2) територіальні органи поліції. 
У складі поліції функціонують: 1) кримінальна поліція; 2) патрульна поліція; 3) органи досудового розслідування; 4) поліція охорони; 5) спеціальна поліція; 6) поліція особливого призначення; 7) інші підрозділи, діяльність яких спрямована на виконання завдань поліції або на забезпечення її функціонування, рішення про створення яких приймається керівником поліції за погодженням з Міністром внутрішніх справ.

Згідно з частинами першої, другої статті 15 Закону України «Про Національну поліцію» територіальні органи поліції утворюються як юридичні особи публічного права в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, містах, районах у містах та як міжрегіональні (повноваження яких поширюються на декілька адміністративно-територіальних одиниць) територіальні органи у межах граничної чисельності поліції і коштів, визначених на її утримання.
Територіальні органи поліції утворює, ліквідовує та реорганізовує Кабінет Міністрів України за поданням Міністра внутрішніх справ України на підставі пропозицій керівника поліції.

На виконання вказаних приписів Кабінет Міністрів України постановою від 16 вересня 2015 року № 730 «Про утворення територіальних органів Національної поліції та ліквідацію територіальних органів Міністерства внутрішніх справ»: 
- утворив як юридичні особи публічного права територіальні органи Національної поліції за переліком згідно з додатком 1.
- ліквідував як юридичні особи публічного права територіальні органи Міністерства внутрішніх справ за переліком згідно з додатком 2.

У додатку 1 до цієї постанови в Переліку територіальних органів Національної поліції, що утворюються, вказано Головні управління Національної поліції в Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, а також Головні управління Національної поліції в областях, в т. ч. й Головне управління Національної поліції в Закарпатській області.

У кінці цього додатку також зазначено й Департамент патрульної поліції як міжрегіональний територіальний орган Національної поліції.

Із вказаного видно, що Головне управління Національної поліції в Закарпатській області є територіальним органом Національної поліції, який входить у систему Міністерства внутрішніх справ України та підпорядковується Національній поліції України.

Також із структури Головного управління Національної поліції в Закарпатській області видно, що Хустське районне управління поліції є його підпорядкованим підрозділом. 

А Департамент патрульної поліції є міжрегіональним територіальним органом Національної поліції.

Так, відповідно до пунктів 1, 3 розділу І Положення про Департамент патрульної поліції, затвердженого наказом Національної поліції України № 73 від 06 листопада 2015 року, Департамент патрульної поліції є міжрегіональним територіальним органом Національної поліції, який створюється, ліквідовується та реорганізовується Кабінетом Міністрів України за поданням Міністра внутрішніх справ України в установленому законом порядку.
Відповідно до пунктів 2, 3 розділу ІІІ вказаного Положення Департамент патрульної поліції та структурні підрозділи патрульної поліції становлять єдину систему. Структурні підрозділи патрульної поліції підзвітні та підконтрольні Департаменту патрульної поліції.
Структурні підрозділи патрульної поліції очолюють керівники, які підпорядковуються керівнику Департаменту патрульної поліції та його заступникам.
Згідно з пунктом 1 розділу IV Положення Департамент патрульної поліції очолює керівник Департаменту патрульної поліції, який підпорядковується керівникові Національної поліції та заступнику, який відповідно до розподілу функціональних обов`язків здійснює координацію роботи патрульної поліції і контроль за її діяльністю.
Департамент патрульної поліції є юридичною особою публічного права, має самостійний баланс, рахунки в органах Державної казначейської служби України та банківських установах, має печатки із зображенням Державного Герба України, інші печатки та штампи (пункт 1 розділу V вказаного Положення).

Зі змісту викладеного видно, що Головне управління Національної поліції в Закарпатській області та Департамент патрульної поліції є самостійними відокремленими органами, а також юридичними особами, які не підпорядковані одне одному.

Як зазначено вище, ОСОБА_1 звернувся в цій справі з позовом до Управління патрульної поліції у Закарпатській області Департаменту патрульної поліції та просив скасувати постанову серії БАБ № 471093 від 10.08.2022, винесену поліцейським Сектору реагування патрульної поліції Хустського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області сержантом поліції Матей Д. В., тобто звернувся з цим позовом до неналежного відповідача.

Відповідно до частин третьої, четвертої, шостої, сьомої статті 48 КАС України якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Суд має право за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача. 
Якщо позивач не згоден на заміну відповідача іншою особою, суд може залучити цю особу як другого відповідача. 
Після заміни сторони, залучення другого відповідача розгляд адміністративної справи починається спочатку. 
Заміна відповідача допускається до ухвалення рішення судом першої інстанції.

Із наведених норм слідує, що можливість заміни неналежного відповідача може бути здійснена виключно судом першої інстанції.

Враховуючи те, що суд першої інстанції за правилами статті 48 КАС України заміну первинного відповідача на належного не здійснив, а суд апеляційної інстанції позбавлений можливості провести таку заміну, то є підстави для відмови у задоволенні позову з підстав його заявлення до неналежного відповідача.

Вказане відповідає правовій позиції Верховного Суду, висловленій у постанові від 19 квітня 2022 року в справі № 400/3989/19, відповідно до якої належним є відповідач, який є суб`єктом порушеного, оспорюваного чи невизнаного матеріального правовідношення. 
Належність відповідача визначається, перш за все, за нормами матеріального права. 
Відтак, неналежним відповідачем є особа, яка не повинна і не може відповідати за пред`явленим позовом. 
У разі якщо за змістом норми матеріального права, яка підлягає застосуванню за вимогою позивача, учасником спірних відносин та зобов`язаною особою є інша, ніж особа, до якої пред`явлено позов, підстави для задоволення позову відсутні.

Відповідно до статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.
Порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення суду, зокрема, якщо: справу розглянуто адміністративним судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце судового засідання, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою; суд прийняв рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, які не були залучені до участі у справі.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції допущено порушення норм процесуального права, а тому рішення суду підлягає скасуванню з прийняттям постанови про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись статтями 229, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

                                                  П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у Закарпатській області Департаменту патрульної поліції задовольнити.

Рішення Хустського районного суду Закарпатської області від 29 травня 2023 року в адміністративній справі № 309/1/23 скасувати. 

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Закарпатській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративні правопорушення відмовити. 

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає. 

Головуючий суддя	 	Р. Й. Коваль 	
судді	 	В. В. Гуляк 	
 	 	Н. В. Ільчишин  	
Постанова складена у повному обсязі 23 жовтня 2023 року.