ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/2840/23 Справа № 205/6772/23 	  	Суддя у 1-й інстанції - Таус М. М. Суддя у 2-й інстанції - Мазниця А. А.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

21 грудня 2023 року                                                                м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Мазниця А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу, з клопотанням про поновлення строку апеляційного оскарження, ОСОБА_1 на постанову Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 18 жовтня 2023 року, якою
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , 

визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, та стягнуто судовий збір у розмірі 536 гривень 80 коп., -
ВСТАНОВИВ:

       Згідно із постановою суду першої інстанції, 17 червня 2023 року о 20 год. 17 хв у м.Дніпро, Новокодацький район, ж/м Червоний камінь, 8, водій ОСОБА_1 керувала автомобілем Land Rover LR2, д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку водій ОСОБА_1 відмовилася, чим порушила вимоги п.2.5 ПДР та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. 

             В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк апеляційного оскарження, оскаржувану постанову суду скасувати та винести нову постанову, якою провадження у справі закрити за відсутністю в її діях складу інкримінованого адміністративного правопорушення.
       Обгрунтовуючи необхідність поновлення строку апеляційного оскарження, вказує, що про наявність даної постанови їй стало відомо лише 05.12.2023 року, а тому вважає за необхідне поновити їй строк апеляційного оскарження.
       Обґрунтовуючи свої апеляційні вимоги, вказує, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, постанова є необгрунтованою та незаконною, а тому підлягає скасуванню.
       Зазначає, що судом передчасно зроблено висновок про її винуватість, оскільки матеріали справи не доводять наявність в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
       Вказує, що працівниками поліції було порушено процедуру направлення та проведення огляду на стан сп`яніння, оскільки не було запропоновано належним чином пройти відповідний огляд в медичному закладі. Зазначає, що фактично вона відмовилася лише пройти огляд на стан сп`яніння на місці, втім не відмовлялася від проходження огляду в медичному закладі, і матеріали справи не містять відомостей про її відмову від такого огляду.
        ОСОБА_1 до суду апеляційної інстанції не з`явилася, про день та час розгляду справи повідомлялася, про причини неявки суд не повідомила. 
       
       Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, приходить до наступних висновків.
       Вирішуючи клопотання апелянта про поновлення строку апеляційного оскарження постанови суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне його задовольнити, оскільки згідно оскаржуваної постанови суду розгляд справи відбувався 18.10.2023 року без участі ОСОБА_1 , копію оскаржуваної постанови останньою було отримано лише 28.11.2023 року, що підтверджується наявною в матеріалах провадження розпискою (а.с. 18), а отже є підстави для висновку, що строк апеляційного оскарження був пропущений з поважної причини. 
       Розглядаючи вимоги апеляційної скарги по суті, суд апеляційної інстанції вважає викладений в постанові суду першої інстанції висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, таким, що відповідає фактичним обставинам справи та підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, складеним уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст. ст. 254 - 256 КУпАП; направленням на проходження огляду на стан сп`яніння; рапортом поліцейського; відеозаписом з нагрудної камери поліцейського.
Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає зокрема у випадку відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість руху.
Вказані положення кореспондують положенням п. 2.5. Правил дорожнього руху України, згідно із якими водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
       В той же час, як зазначено у п. 6 Розділу ІX Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07 листопада 2015 року, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
       У відповідності до ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Таким чином, встановлені обставини в їх сукупності об`єктивно і в повній мірі підтверджують факт відмови водія ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння на вимогу працівників поліції, які виявили у неї ознаки алкогольного сп`яніння, визначені Інструкцією про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що і стало підставою вимоги пройти відповідний огляд.
Даючи оцінку вищевказаним доказам, апеляційний суд приходить до висновку про правильність встановлення судом фактичних обставин вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, зафіксованих в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному відносно нього, уповноваженою особою органів поліції, котре полягає у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.
Доводи апелянта про те, що працівниками поліції було порушено процедуру огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки їй було запропоновано лише пройти його на місці та не пропонувалося пройти такий огляд у медичному закладі, суд апеляційної інстанції вважає необгрунтованими з огляду на наступне.
З наявного у справі відеозапису вбачається, що працівники поліції після виявлення ознак алкогольного сп`яніння у водія ОСОБА_1 , яка при цьому самостійно їм повідомила, що переїхала на автомобілі на інше місце та вживала алкогольні напої, було неодноразово запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння як на місці за допомогою приладу Драгер, так і в медичному закладі, на що остання категорично відмовилася, після чого було складено протокол про адміністративне правопорушення.
Всі інші доводи апеляційної скарги судом оцінюються критично, оскільки наявними в матеріалах провадження доказами не підтверджуються, мають формальний характер та спрямовані на уникнення ОСОБА_1 відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.
Апеляційним судом не встановлено порушень Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 року № 1103, а також Інструкції, затвердженої спільним наказом МВС та МОН України від 09.11.2015 року № 1452/735, допущених під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, у зв`язку з чим відповідні доводи апеляційної скарги є неприйнятними. 
При розгляді справи судом порушень ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.
Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.
Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову місцевого суду – без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Строк апеляційного оскарження — поновити.
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  - залишити без задоволення.
Постанову Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 18 жовтня 2023 рокущодо  ОСОБА_1  за ч. 1 ст. 130 КУпАП — залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає. 

Суддя Дніпровського
апеляційного суду                                  А.А. Мазниця