Номер провадження: 22-ц/813/1452/23 
Справа № 519/468/16-ц
Головуючий у першій інстанції Барановська З. І.
Доповідач Громік Р. Д.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.11.2023 року                                                                 м. Одеса
Одеський апеляційний суд у складі:
головуючого – Громіка Р.Д.,
суддів – Драгомерецького М.М., Дришлюка А.І.,
за участю секретаря – Триколіч І.Б.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Южного міського суду Одеської області від 26 квітня 2021 року у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальність «Фінансова компанія «Іновація» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічним позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальність «Фінанс Траст Груп», Приватного акціонерного товариства «Фідобанк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Скай кепітал», за участю третьої особи Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Іновація», про визнання договорів відступлення прав вимоги недійсними,

ВСТАНОВИВ:
1. ОПИСОВА ЧАСТИНА
Короткий зміст позовних вимог.
Представник ТОВ "Фінанс Траст Груп" звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення в солідарному порядку заборгованості за кредитом в розмірі 25 803,03 доларів США, що станом на 04.05.2016 еквівалентно 650 259,76 грн.
Позовна заява вмотивована тим, що 15 лютого 2008 між ВАТ "Ересте Банк" (правонаступником якого є ПАТ "Фідобанк") та ОСОБА_2 укладений кредитний договір №014/1388/5/10364 про надання кредиту в розмірі 40 000 доларів США строком до 14.02.2015 під 11,5% річних протягом першого року користування кредитом, 11% - протягом другого, 10,5 – третього, 10% - четвертого, 9,5 – п`ятого, 9% - шостого, 8,5 – сьомого. Крім того, між сторонами кредитного договору укладались Додаткові угоди до кредитного договору, а саме Додаткова угода №1 від 15.01.2010, Додаткова угода №2 від 27.04.2010, Додаткова угода №3 від 25.05.2010. В забезпечення зобов`язань за кредитним договором 15.02.2016 між ВАТ «Ерсте Банк», ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладений договір поруки №014/1388/5/10364/2, згідно п.1.2 якого ОСОБА_1 зобов`язується перед кредитором у повному обсязі солідарно відповідати за виконання Позичальником зобов`язань, що випливають з кредитного договору №014/1388/5/10364 від 10.07.2008 та всіх додаткових угод. 30.10.2014 між ПАТ «Фідобанк» та ТОВ «Скай кепітал» був укладений договір про відступлення права вимоги №14-СК, відповідно до якого ПАТ «Фідобанк» передав (відступив) новому кредитору права вимоги до Боржників за кредитним договором та усіма договорами забезпечення до нього. 
28.05.2015 між ТОВ «Скай кепітал» та ТОВ «Фінанс Траст Груп» був укладений договір про відступлення права вимоги №28/05/2015/01, відповідно до якого новий кредитор передав (відступив) наступному права вимоги за кредитним договором та усіма договорами забезпечення. 
Станом на 04.05.2016 заборгованість відповідачів перед позивачем в розмірі 25 803,03 доларів США, що складає 650 259,76 грн., з яких: заборгованість за кредитом в розмірі 21035,26 доларів США, що складає 530 107,63 грн., заборгованість за відсотками в розмірі 4 767,77 доларів США, що складає 120 152,13 грн.

Короткий зміст зустрічних позовних вимог.
До суду звернувся представник відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_1 з зустрічним позовом до ТОВ "Фінанс Траст груп", ПАТ "Фідобанк", ТОВ "Скай кепітал" про визнання недійсними договорів відступлення права вимоги, а саме: договір відступлення права вимоги №14-СК, укладений 30.10.2014 між ПАТ «Фідобанк» та ТОВ «Скай кепітал», в частині передачі ПАТ «Фідобанк» ТОВ «Скай кепітал» права вимоги за кредитним договором №014/1388/5/10364, укладеним 15.02.2008 між ВАТ «Ерсте Банк», правонаступником якого є ПАТ «Фідобанк», та ОСОБА_2 ; договір відступлення права вимоги №28/05/2015/01, укладений 28.05.2015 між ТОВ «Скай кепітал» та ТОВ «Фінанс Траст Груп», в частині передачі ТОВ «Скай кепітал» та ТОВ «Фінанс Траст Груп» права вимоги за кредитним договором №014/1388/5/10364, укладеним 15.02.2008 між ВАТ «Ерсте Банк», правонаступником якого є ПАТ «Фідобанк», та ОСОБА_2 .

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.
Рішенням Южного міського суду Одеської області від 26 квітня 2021 року позов представника ТОВ «ФК «Іновація» до ОСОБА_2 ,  ОСОБА_1  про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 650259,76 грн задоволено. Стягнено в солідарному порядку з ОСОБА_2 ,  ОСОБА_1  на користь ТОВ "Фінансова компанія «Іновація» заборгованість за кредитним договором №014/1388/5/10364 від 15.02.2008 в загальному розмірі 25 803,03 доларів США, що станом на 04.05.2016 еквівалентно 650 259,76 грн., з яких заборгованість за кредитом в розмірі 21 035,26 03 доларів США, що станом на 04.05.2016 еквівалентно 530 107,63 грн., заборгованість за відсотками в розмірі 4 767,77 доларів США, що станом на 04.05.2016 еквівалентно 120 152,13 грн. У задоволенні зустрічного позову представника ОСОБА_2 ,  ОСОБА_1  до ТОВ «Фінанс Траст Груп», ПАТ «Фідобанк», ТОВ «Скай кепітал» про визнання договорів відступлення прав вимоги недійсними, за участю третьої особи ТОВ «ФК «Іновація», відмовлено. Стягнено в рівних частинах з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Іновація» судовий збір у розмірі 9 753,80 грн.

Короткий зміст та доводи апеляційної скарги. 
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції в частині стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором та постановити в цій частині нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права.
Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність у справі обставин зміни кредитором строку виконання основного зобов`язання за кредитним договором; строк подачі банком позову до поручителя ОСОБА_1 сплинув через 6 місяців, тобто 09.10.2012 року.

2. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА
Позиція апеляційного суду
Заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення суду першої інстанції частковому скасуванню в частині щодо солідарного стягнення суми заборгованості з ОСОБА_1 з ухваленням нового рішення в цій частині про відмову у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_1 .

Фактичні обставини справи.
На підставі матеріалів справи встановлено, що 15 лютого 2008 року між ВАТ "Ересте Банк" (правонаступником якого є ПАТ "Фідобанк") та ОСОБА_2 укладений кредитний договір №014/1388/5/10364 про надання кредиту в розмірі 40 000 доларів США строком до 14.02.2015 під 10,5% річних.
Крім того, між сторонами кредитного договору укладались Додаткові угоди до кредитного договору, а саме Додаткова угода №1 від 15.01.2010, Додаткова угода №2 від 27.04.2010, Додаткова угода №3 від 25.05.2010, Додаткова угода №4 від 14.07.2011. 
У забезпечення зобов`язань за кредитним договором 15.02.2008 між ВАТ «Ерсте Банк», ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладений договір поруки №014/1388/5/10364/2, згідно п.1.2 якого ОСОБА_1 зобов`язується перед кредитором у повному обсязі солідарно відповідати за виконання Позичальником зобов`язань, що випливають з кредитного договору №014/1388/5/10364 від 10.07.2008 та всіх додаткових угод. 
Крім того між сторонами договору поруки укладались Додаткові угоди до кредитного договору, а саме: Додаткова угода №1 від 25.05.2010, Додаткова угода №2 від 14.07.2011.
30 жовтня 2014 року між ПАТ «Фідобанк» та ТОВ «Скай кепітал» був укладений договір про відступлення права вимоги №14-СК, відповідно до якого ПАТ «Фідобанк» передав (відступив) новому кредитору права вимоги до Боржників за кредитним договором та усіма договорами забезпечення до нього. 
28 травня 2015 року між ТОВ «Скай кепітал» та ТОВ «Фінанс Траст Груп» був укладений договір про відступлення права вимоги №28/05/2015/01, відповідно до якого новий кредитор передав (відступив) наступному права вимоги за кредитним договором та усіма договорами забезпечення.
03 червня 2015 року ТОВ «Скай кепітал» направило повідомлення про відступлення права вимоги ОСОБА_2 .
Станом на 04 травня 2016 року заборгованість за кредитним договором становить 25 803,03 доларів США, що складає 650 259,76 грн., з яких: заборгованість за кредитом в розмірі 21035,26 доларів США, що складає 530 107,63 грн., заборгованість за відсотками в розмірі 4 767,77 доларів США, що складає 120 152,13 грн.
08 лютого 2017 року між ТОВ «Фінанс Траст Груп» та ТОВ «Фінансова компанія «Іновація» був укладений договір про відступлення права вимоги №2, відповідно до якого новий кредитор передав (відступив) наступному права вимоги за кредитним договором та усіма договорами забезпечення.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права.
У частині третій статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до ч. 1 п. 2 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Відповідно до ч. 1 п. 2 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Згідно до ч. 1 п. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Рішення суду першої інстанції оскаржується в частині солідарного стягнення кредитної заборгованості з ОСОБА_1 , а тому підлягає перегляду тільки в цій частині.
Так, задовольняючи позовні вимоги про солідарне стягнення з ОСОБА_1 кредитної заборгованості, суд першої інстанції послався на те, що направлення вимоги про дострокове стягнення заборгованості поручителю 09 квітня 2012 року не свідчить про зміну строку виконання зобов`язання для поручителя саме з цієї дати, оскільки законом та договором встановлені підстави для припинення поруки в залежності від дня настання строку виконання основного зобов`язання. 
Таким чином посилання представника відповідачів за первісним позовом, що порука припинена з дня, встановленого кредитором для дострокового погашення кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаченого частиною другою статті 1050 ЦК України є безпідставними.
Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення заборгованості за основною сумою боргу, відсотками в солідарному порядку є обґрунтованими, доведеними, в зв`язку з чим позов підлягає задоволенню.
Однак з такими висновками суду першої інстанції погодитись не можна з огляду на таке.
Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).
Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення – невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).
Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).
Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
За частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Виконання зобов`язання може забезпечуватися порукою (частина перша статті 546 ЦК України).
Відповідно до частини першої статті 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.
У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що й боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (частини перша, друга статті 554 ЦК України).
Отже, порука є спеціальним додатковим майновим заходом впливу, спрямованим на забезпечення виконання основного зобов`язання.
Підставою для поруки є договір, що встановлює зобов`язальні правовідносини між особою, яка забезпечує виконання зобов`язання боржника, та кредитором боржника.
Обсяг зобов`язань поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов`язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель (частини перша та друга статті 553 ЦК України).

За умови пред`явлення банком до позичальника та поручителя вимоги про дострокове повернення коштів за кредитним договором змінюється строк виконання основного зобов`язання, і порука припиняється, якщо кредитор не пред`явить вимоги до поручителя протягом шести місяців від зміненої дати виконання основного зобов`язання.
Аналогічні висновки містяться у постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року в справі № 2-1169/11 (пункт 80); у постанові Верховного Суду України від 24 вересня 2014 року в справі № 6-106цс14, від 21 січня 2015 року в справі № 6-190цс14, від 27 січня 2016 року в справі № 6-990цс15, від 22 червня 2016 року в справі № 6-368цс16, від 14 червня 2017 року в справі № 644/6558/15.
Колегія суддів зазначає, що Банком 09 квітня 2012 року направлено на адресу ОСОБА_1 лист-вимогу про погашення заборгованості за кредитним договором (т. 1, а.с. 256). Вказана вимога Банку була отримана, що свідчить про наявність оригіналу у ОСОБА_1 , який був наданий до суду апеляційної інстанції.
Таким чином, банк, направивши вимогу про дострокове погашення заборгованості, змінив строк виконання основного зобов`язання. 
З огляду на те, що боржник та поручителі не виконали вимогу банку від 09.04.2012, не усунули порушень умов кредитного договору протягом 30 календарних днів з дати отримання указаної вимоги, строк повернення кредиту у повному обсязі за договором від 15.02.2008 №014/1388/5/10364 настав мінімум з травня 2012 року.
Апеляційний суд також враховує, що у п. 5.2.3 Договору поруки №014/1388/5/10364/2 встановлено, що порука припиняється, якщо кредитор в межах трирічного строку з дня настання терміну виконання основного зобов`язання не пред`явив вимоги до поручителя.
Таким чином, оскільки банк скористався своїм правом та змінив строк дії основного зобов`язання з на травень 2012 року, то пред`явивши позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором у червні 2016 року, банк пропустив трирічний строк, визначений договором поруки, що вказує на недотримання ним вимог частини четвертої статті 559 ЦК України щодо дострокової вимоги.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.
Таким чином, судова колегія дійшла висновку, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, не довів обставини, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, висновки районного суду не відповідають обставинам справи, у зв`язку з чим є підстави для часткового скасування рішення суду в частині солідарного стягнення суми заборгованості з ОСОБА_1 з ухваленням нового рішення в цій частині про відмову у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_1 .

Повний текст судового рішення.
Згідно із ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Відповідно до ч. 7 ст. 268 ЦПК України рішення суду (повне або скорочене) підписується всім складом суду у день його складення і додається до справи.
Суддя Дришлюк А.І. перебував у відпустці з 20 по 23 листопада 2023 року, що підтверджується довідкою відділу кадрової роботи та управління персоналом.
Повний текст судового рішення виготовлено 24 листопада 2023 року.
Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд, 

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Рішення Южного міського суду Одеської області від 26 квітня 2021 року скасувати в частині задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором до ОСОБА_1 .
Постановити в цій частині нове судове рішення.
У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальність «Фінансова компанія «Іновація» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.
В іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття, проте може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст судового рішення складено 24 листопада 2023 року.

Головуючий                                                        Р.Д. Громік

Судді:                                                        А.І. Дришлюк

                                                                       М.М. Драгомерецький