ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 620/3027/23                                                                       Суддя (судді) першої інстанції: Скалозуб Ю.О.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  11 жовтня 2023 року                                                                                            м. Київ

                    Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
          головуючий суддя                    Грибан І.О.
          судді:                                        Ключкович В.Ю.
                                                  Парінов А.Б. 

          розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 12 червня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

У С Т А Н О В И В:

           ОСОБА_1 звернувся з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1, в якому просив суд:
          - визнати протиправною бездіяльність відповідача з не розгляду   законно заяви позивача від 01.02.2023 та ненадання обґрунтованої відповіді, як того вимагають, зокрема, вимоги ст. 1, 15, 18, 19 Закону України ''Про звернення громадян'', вимоги статті 40 Конституції України з правдивою інформацією;
          - зобов`язати відповідача розглянути законно заяву позивача від 01.02.2023 та надати обґрунтовану відповідь, як того вимагають, зокрема, вимоги ст. 1, 15, 18, 19 Закону України ''Про звернення громадян'', вимоги статті 40 Конституції України з правдивою інформацією;
          - стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 5000,00 грн.
          Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 12 червня 2023 року позов задоволено частково:
          - визнано протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо неналежного розгляду заяви ОСОБА_1 від 01.02.2023.
          - зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_1 розглянути заяву ОСОБА_1 від 01.02.2023 відповідно до вимог Закону України «Про звернення громадян». 
          - у задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
          Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржуване рішення  скасувати та відмовити в задоволенні позову у повному обсязі.
          Свої вимоги апелянт аргументує тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права та надано невірну правову оцінку діям відповідача, що призвело до неправильного вирішення справи по суті.
          Доводи апеляційної скарги є аналогічними доводам відповідача, викладеним у відзиві на позовну заяву, зокрема, що довідка про перевірку житлових умов від 22.05.2020 №195жк, була доведена позивачеві раніше, під час розгляду справи № 620/3893/22. Оскільки спірне питання вже було вирішене, апелянт, покликаючись на вимоги ст. 8 Закону України «Про звернення громадян», вважає відсутніми підстави для його повторного розгляду. 
          Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 04 вересня 2023 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ІНФОРМАЦІЯ_1 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 12 червня 2023 року та на підставі п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України призначено справу до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження.
          Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін та зазначає про безпідставність доводів, викладених в апеляційній скарзі.
          Переглядаючи справу в межах доводів апеляційної скарги на предмет законності та обґрунтованості оскаржуваного рішення, колегія суддів виходить з наступного.
          Як убачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 01.02.2023 позивач звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 із заявою, в якій просив:
          - надати довідку про перевірку житлових умов, складену в травні 2020 року:
          - надати інформацію про причини її відсутності в особовій справі станом на 27.10.2021 під час ознайомлення з матеріалами квартирної справи;
          - надати опис квартирної справи станом на даний час (а.с. 4).
           10.03.2023 позивач звернувся до відповідача з повторною заявою, в якій зазначав, що відповідь на попередню заяву не отримав та просив повідомити про розгляд його заяви від 01.02.2023 (а.с. 5).
          Наразі, 13.03.2023 листом №657 відповідач повідомив ОСОБА_1 про розгляд заяви від 01.02.2023 та направлення її на адресу заявника у встановленому порядку. До вказаного листа було додано копію відповіді від 28.02.2023 №525. Зі змісту останньої вбачається, що заявнику роз`яснено право на ознайомлення із матеріалами житлової справи та запропоновано звернутися до голови житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо визначення часу та місця ознайомлення (а.с. 6).
          Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду.
          Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції дійшов висновку про протиправність бездіяльності відповідача, а також вказав, що підстави для задоволення позову в частині стягнення моральної шкоди на користь позивача відсутні.
          Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.
          Згідно частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
          Згідно зі ст. 40 Конституції України визначено, що усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.
          Питання практичної реалізації громадянами України наданого їм статтею 40 Конституції України права на звернення урегульовано Законом України "Про звернення громадян" від 02.10.1996 № 393/96 (далі - Закон № 393/96).
          Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України Про звернення громадян громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.
          Заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності (ч.3 ст.3 Закону № 393/96-ВР)
          Частиною 6 ст.5 Закону № 393/96-ВР встановлено, що письмове звернення надсилається поштою або передається громадянином до відповідного органу, установи особисто чи через уповноважену ним особу, повноваження якої оформлені відповідно до законодавства. Письмове звернення також може бути надіслане з використанням мережі Інтернет, засобів електронного зв`язку (електронне звернення).
          Згідно зі ст. 7 Закону звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов`язковому прийняттю та розгляду.
          Якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об`єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п`яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення. У разі якщо звернення не містить даних, необхідних для прийняття обґрунтованого рішення органом чи посадовою особою, воно в той же термін повертається громадянину з відповідними роз`ясненнями.
          Відповідно до статті 8 Закону не розглядаються повторні звернення одним і тим же органом від одного і того ж громадянина з одного і того ж питання, якщо перше вирішено по суті, а також ті звернення, терміни розгляду яких передбачено статтею 17 цього Закону, та звернення осіб, визнаних судом недієздатними.
          Рішення про припинення розгляду такого звернення приймає керівник органу, про що повідомляється особі, яка подала звернення.
          Відповідно до частин 1, 3 ст.15 Закону № 393/96-ВР органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).
          Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки.
          Відповідно до абзаців 1, 2, 7 ч.1 ст.19 Закону № 393/96-ВР органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов`язані: об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення.
          Частиною 1 ст.20 Закону № 393/96-ВР встановлено, що звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів.
          З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 01.02.2023 звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 із заявою, в якій просив надати довідку про перевірку житлових умов, складену в травні 2020 року та надати інформацію про причини її відсутності в особовій справі станом на 27.10.2021 під час ознайомлення з матеріалами квартирної справи, а також надати опис квартирної справи станом на даний час.
          Разом з тим, із наданої відповіді відповідача від 28.02.2023 на заяву ОСОБА_1 від 01.02.2023 вбачається, що останній лише роз`яснив заявникові про його право на ознайомлення з матеріалами житлової справи, для реалізації якого необхідно звернутися до голови житлової комісії. 
          Наразі, відповіді на інші питання, зокрема  щодо надання інформації про причини відсутності вказаної довідки в  житловій справі станом на 28.10.2021та надання опису  житлової справи станом на даний час, лист ІНФОРМАЦІЯ_1 не містить.
          Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо неналежного розгляду звернення позивача, отже вимоги позивача в цій частині є законними і обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.
          Щодо посилання апелянта на вимоги статті 8 Закону № 393/96-ВР, в частині відсутності підстав до повторного розгляду заяви про  надання відповідної довідки, в той час як така була надана раніше, колегія суддів сприймає критично, оскільки в матеріалах справи відсутні належні докази направлення чи вручення довідки від 22.05.2020 №195жк позивачу. 
          Наразі, лист відповідача №525 від 28.02.2023 на заяву позивача від 01.02.2023 також не містить посилання на те, що така довідка направлялася раніше чи вручалася заявнику особисто.
          Колегія суддів зазначає, що відповідно до статті 8 Закону №393/96-ВР, на яку посилається відповідач, у разі якщо останній вважав звернення ОСОБА_1 таким, що розглянуто по суті раніше, то керівник органу повинен був припинити розгляд такого звернення, про що повідомити заявника. 
          Водночас, згідно з ч. 3 ст. 7 Закону № 393/96-ВР, в разі, якщо питання, порушені в одержаному зверненні не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п`яти днів пересилається за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення. 
          Отже, заява позивача від 01.02.2023, в розумінні положень та приписів Закону України «Про звернення громадян», не була розглянута належним чином, та на неї не надано у визначений законом строк  повну, мотивовану та обґрунтовану відповідь.          
          Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що належним та ефективним способом захисту порушеного права є  зобов`язання відповідача повторно розглянути  заяву від 01.02.2023.
          Інші доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі, висновків суду першої інстанції не спростовують. При цьому, колегія суддів звертає увагу на ті обставини, що відповідно до правил п.41 «Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень» обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
          На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а викладені в апеляційній скарзі доводи позицію суду першої інстанції не спростовують.
          Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
          Приписи ст. 316 КАС України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
          Керуючись ст. ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

          Апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити без задоволення.
          Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 12 червня 2023 року залишити без змін.
          Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328, 329 КАС України.
          
          Головуючий суддя                                                            І.О. Грибан

          Судді:                                                                                В.Ю. Ключкович

                                                                                          А.Б. Парінов

          (повний текст постанови складено 11.10.2023р.)