УХВАЛА

04 грудня 2023 року  
м. Київ

справа №240/5582/23
адміністративне провадження №К/990/35440/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Чиркіна С.М.,
суддів:                     Єзерова А.А., Шарапи В.М.,
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 07.06.2023 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 12.09.2023 у справі № 240/5582/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,
УСТАНОВИВ:
У 2023 році ОСОБА_1 (далі - позивачка) звернулася до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (далі - відповідач), в якому просила:
- визнати протиправною бездіяльність відповідача, щодо ненарахування та невиплати підвищення до пенсії як непрацюючій пенсіонерці, яка проживає на території радіоактивного забруднення, в розмірі, визначеному статтею 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»;
- зобов`язати відповідача з 20.01.2023 здійснити нарахування та виплату підвищення до пенсії як непрацюючій пенсіонерці, яка проживає на території радіоактивного забруднення, в розмірі, визначеному у статті 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що дорівнює двом мінімальним заробітним платам, визначеної законом про Державний бюджет України на відповідний рік.
Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 07.06.2023 позов задоволено частково:
- визнано протиправною бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати позивачці з 20.01.2023 підвищення до пенсії, як непрацюючій пенсіонерці, яка проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»;
- зобов`язати відповідача здійснити нарахування та виплату позивачці з 20.01.2023 підвищення до пенсії як непрацюючій пенсіонерці, яка проживає на території радіоактивного забруднення, відповідно до статті 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», у розмірі, що дорівнює двом прожитковим мінімумам для працездатних осіб, розмір якого встановлено законом на 01 січня календарного року;
- у задоволенні решти вимог відмовлено.
Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 12.09.2023 апеляційну скаргу позивачки задоволено частково, рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 07.06.2023 скасовано в частині зобов`язання відповідача здійснити нарахування та виплату позивачці з 20.01.2023 підвищення до пенсії як непрацюючій пенсіонерці, яка проживає на території радіоактивного забруднення, відповідно до статті 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», у розмірі, що дорівнює двом прожитковим мінімумам для працездатних осіб, розмір якого встановлено законом на 01 січня календарного року та прийнято в цій частині нову постанову, якою зобов`язано відповідача повторно розглянути заяву позивачки про нарахування та виплату підвищення до пенсії, як непрацюючій пенсіонерці, яка проживає на території зони радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України від 28 лютого 1991 року №796-XII «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», в решті рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 07.06.2023 залишено без змін. 
23.10.2023 на адресу Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, надійшла касаційна скарга позивачки, надіслана 18.10.2023, у якій скаржниця просить скасувати рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 07.06.2023 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 12.09.2023, і прийняти нову постанову, якою позов задовольнити.
Ухвалою Верховного Суду від 06.11.2023 у задоволенні клопотання позивачки про поновлення строку на касаційне оскарження рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 07.06.2023 та постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 12.09.2023 відмовлено. Скаржниці надано строк на усунення недоліків касаційної скарги протягом десяти днів з моменту отримання цієї ухвали шляхом зазначення поважних причин пропуску строку касаційного оскарження з наданням відповідних доказів та сплати судового збору.
На виконання вимог ухвали від скаржниці 28.11.2022 надійшла заява про усунення недоліків касаційної скарги разом з платіжним дорученням від 27.10.2022 №193 про сплату судового збору. У вказаній заяві скаржниця просить поновити строк на касаційне оскарження рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 07.06.2023 та постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 12.09.2023, зазначаючи, що повний текст оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції в паперовому вигляді не отримувала, а отримала її 19.09.2023 в месенджері «Вайбер». На підтвердження вказаної інформації скаржницею надано копію листа Сьомого апеляційного адміністративного суду від 31.10.2023 №П-441-23/02.2-07/44822/2023.
Відповідно до частини першої  статті 329 КАС України  скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Частиною другою  статті 329 КАС України  встановлено, що учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Виходячи з того, що касаційну скаргу було подано протягом тридцяти днів з дня отримання повного судового рішення суду апеляційної інстанції, строк на касаційне оскарження необхідно поновити.
За приписами частини третьої  статті 169 КАС України  якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, визначений судом, вона вважається поданою у день її первинного подання до адміністративного суду.
Відповідно до положень пункту 8 статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Право на касаційне оскарження регламентовано положеннями статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), частиною першою якої визначено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
За правилами пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
У касаційній скарзі скаржниця зазначає, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики.
Відповідно до частини п`ятої статті 291 КАС України рішення суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду типової справи може бути оскаржено в касаційному порядку виключно з таких підстав:
1) суд першої та (або) апеляційної інстанції при вирішенні типової справи не визнав її типовою справою та (або) не врахував правові висновки, викладені у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи;
2) справа, в якій судом першої та (або) апеляційної інстанції ухвалено рішення з урахуванням правових висновків, викладених у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, не відповідає ознакам типової справи.
Касаційна скарга позивачки обґрунтована посиланням на те, що суди першої та апеляційної інстанції при вирішенні цієї справи не визнали справу типовою та не врахували висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 18.03.2020 у справі №240/4937/18.
Зміст  доводів касаційної скарги в сукупності з встановленими в судових рішеннях судів першої та апеляційної інстанцій обставинами та наданою їм правовою оцінкою дають підстави для висновку про наявність обставини, визначеної пунктом 1 частини п`ятої статті 291 КАС України, що в свою чергу є підставою для відкриття касаційного провадження для здійснення судом належної оцінки та перевірки доводів, наведених скаржником на підставі доказів, які містяться у матеріалах справи.
Касаційна скарга відповідає вимогам статті 330 КАС України, подана з дотриманням установленого процесуальним законом строку на касаційне оскарження, підстави для повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження, відсутні.
Керуючись статтями 329-331, 334, 335, 338 КАС України, суд
УХВАЛИВ:
Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 07.06.2023 та постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 12.09.2023 у справі № 240/5582/23.
Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 07.06.2023 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 12.09.2023 у справі № 240/5582/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.
Витребувати з Житомирського окружного адміністративного суду справу № 240/5582/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.
Надіслати учасникам справи копію цієї ухвали разом із копією касаційної скарги та доданих до неї матеріалів.
Встановити строк для подачі відзиву на касаційну скаргу у десять днів з дня вручення копії цієї ухвали та роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій та доданих до нього документів іншим учасникам справи.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач:                                                                       С.М. Чиркін

Судді:                                                                                 А.А. Єзеров

                                                                                          В.М. Шарапа