ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.11.2023 року          м.Дніпро         Справа №  908/1966/22
Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді:  Верхогляд Т.А. (доповідач)                        
суддів: Іванова О.Г., Паруснікова Ю.Б.,
секретар судового засідання: Зелецький Р.Р.
представники сторін 
від позивача: Самар Т.Г., представник; 
від відповідача: Гриценко В. С., представник 
розглянувши  апеляційну скаргу  Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом»  на рішення   господарського суду Запорізької  області від 07.06.2023 року у справі № 908/1966/22
за позовом Приватного підприємства «Енхол» (вул. Комунальна, буд. 15, м. Енергодар, Запорізька область, 71504, код ЄДРПОУ 04860128)
до відповідача Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (вул. Назарівська, буд. 3, м. Київ, 01032, код ЄДРПОУ 24584661) в особі Відокремленого підрозділу «Запорізька атомна електрична станція» (вул. Промислова, буд. 133, м. Енергодар, Запорізька область, код ЄДРПОУ 19355964)
про стягнення 50 949 089,22 грн,- 

      ВСТАНОВИВ:

           30.09.2022 року до господарського суду Запорізької області через систему «Електронний суд» надійшла позовна заява Приватного підприємства «Енхол» про стягнення з Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Запорізька атомна електрична станція» 50 949 089,22 грн. 
          Позов мотивований тим, що  у порушення умов п. 2.2., п. п. 6.3.1. п. 6.3. договору №75/217-20/48-121-01-20-10022  від 29.12.2020 року про надання послуг відповідач не виконав належним чином свої грошові зобов`язання,  сплатив частково вартість послуг, наданих позивачем у січні 2021 року, у зв`язку з чим сума основного боргу відповідача перед позивачем станом на 30.09.2022 року склала 39 689 772,32 грн. 
          Крім того, у зв`язку з неналежним виконанням грошових зобов`язань за вказаним договором, за період з 02.04.2021 року по 30.09.2022 року позивачем нараховані 1 536 925,53 грн. процентів річних та 9 722 391,37 грн. інфляційних втрат.
           01.11.2022  року позивачем подано заяву про збільшення розміру позовних вимог, згідно з якою внаслідок збільшення періоду прострочення виконання відповідачем грошових зобов`язань за договором №75/217-20/48-121-01-20-10022 від 21.12.2020 року на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України позивачем станом на 01.11.2022  року донараховано проценти річних та інфляційних втрат, суми яких складають 1 637 655,31 грн. та 10 661 222,48 грн. відповідно.
          Всього позивач вказував про заборгованість відповідача перед ним в розмірі 51 988 650,11 грн. Вказана заява прийнята судом до розгляду. 
           22.11.2022 року позивачем подано суду заяву про збільшення розміру позовних вимог, згідно з якою внаслідок збільшення періоду прострочення виконання відповідачем грошових зобов`язань за вказаним вище договором, на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України позивачем станом на 22.11.2022  року донараховано 1 714 387,29 грн. процентів річних та 11 919 997,35 грн. інфляційних втрат, а всього сума  заборгованості відповідача перед позивачем,  з урахуванням суми 39 689 772,32 грн. основного боргу, склала 53 324 156,96 грн. Вказана заява також прийнята судом до розгляду.
          Рішенням господарського суду Запорізької  області від 07.06.2023 року у справі № 908/1966/22  позов (з урахуванням заяв про збільшення позовних вимог)  задоволено. 
          Стягнуто (з урахуванням ухвали про виправлення описки від 22.06.2023 року) з Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Запорізька атомна електрична станція»  на користь  Приватного підприємства «Енхол» суму основного боргу за договором №75/217-20/48-121-01-20-10022 від 29.12.2020 року у розмірі 39 689 772,32 грн., 3 % річних у сумі 1 714 387,29  грн. та інфляційних втрат у сумі 11 919 997,35 грн.  
          Також, з урахуванням ухвали  про виправлення описки від 16.06.2023 року судом стягнуто з Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Запорізька атомна електрична станція» на користь  Державного бюджету України судовий збір у розмірі 764 236,34 грн.
          Рішення обґрунтовано тим, що:
- позивач, уклавши договір і надавши відповідачу обумовлені послуги, правомірно розраховував на отримання оплати у встановлені договором строки. Відповідач свідомо прийняв на себе зобов`язання щодо своєчасного і повного розрахунку з позивачем за надані послуги. Сума основного боргу відповідача у розмірі 39 689 772,32 грн. підтверджена матеріалами справи. У зв`язку з неналежним виконанням зобов`язання наявні підстави для нарахування 3 процентів річних та інфляційних втрат. При цьому відсутність коштів у відповідача для сплати заборгованості не є підставою для звільнення його від відповідальності та відмови у позові. 
          Не погодившись із зазначеним рішенням, Державне підприємство «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» звернулось  до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій,  посилаючись на нез`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення ним норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову.
          Апеляційна скарга обґрунтована тим, що:
- усі документальні матеріали щодо спірних правовідносин, які стали предметом розгляду у судовій справі, перебувають у скаржника, а отже на окупованій території; 
- скаржником заявлялось клопотання про відкладення розгляду справи для оскарження ухвали про відкриття провадження у справі, якою відстрочено сплату позивачу судового збору,  а також у зв`язку з окупацією ВП «Запорізька АЕС» та відсутністю доступу до первинної документації за спірним договором, однак судом у задоволенні клопотання відмовлено, отже, дана справа розглянута без дотримання принципів рівності та змагальності сторін;
- відстрочення сплати судового збору при зверненні позивача з позовом та з заявою про збільшення позовних вимог, у даному випадку, є безпідставним, не відповідає приписам Закону України «Про судовий збір», балансу інтересів сторін та порушує принципи господарського судочинства;
- твердження позивача про скрутне  матеріальне становище не відповідає дійсності, при цьому судом у рішенні помилково зазначено, що місце розташування позивача є м.Енергодар, тому він також несе негативні наслідки, пов`язані з тимчасовою окупацією міста та неможливістю здійснювати поточну господарську діяльність, оскільки з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань з 05.10.2022 року місцезнаходження ПП «Енхол» зареєстровано у м.Києві; 
- право на оплату за договором виникає виключно у разі фактичного надання комплексу послуг, однак судом не досліджено, який обсяг послуг був наданий позивачем, зміст цих послуг, вартість кожної наданої послуги;
- надані позивачем документи не є належними доказами на підтвердження заявлених вимог та не доводять обставини надання послуг за спірним договором;
- акти здачі-приймання послуг не містять інформації щодо суті таких послуг і обсягу, а отже, не підтверджують факт надання послуг, зазначених у додатку А до додатку 2 до договору;
- з огляду на відсутність належних доказів надання комплексу послуг за договором, факт їх надання в обсягах, що відповідають сумі, яка стягнута за рішенням суду, не підтверджений;
- враховуючи відсутність первинних документів, обставини, зазначені в акті звірки взаємних розрахунків, не підтверджені.
          Позивач у відзиві на апеляційну скаргу вважає, що рішення відповідає нормам матеріального та процесуального права, а апеляційну скаргу вважає такою, що не підлягає задоволенню.
          У відзиві вказує, що факт надання послуг підтверджується підписаними сторонами та скріпленими печатками актами. При цьому відповідач не заперечував проти наявності заборгованості, претензій щодо якості та повноти надання послуг згідно умов договору не заявляв. При підписанні актів відповідач також не заявляв про відмову від приймання результатів послуг.
          Також позивач зазначає, що скаржником не доведена відсутність основного боргу за договором у сумі 39 856 474,80 грн. Одночасно у зв`язку з реєстрацією податкових накладних відповідач отримав право на податковий кредит, яким і скористався.
          Крім того, у зв`язку з несвоєчасним виконанням боржником грошового зобов`язання за договором позивач мав право для нарахування 3% річних та інфляційних втрат.
                 Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.07.2023 року для розгляду справи визначена колегія суддів у складі: головуючого судді: Верхогляд Т.А.(доповідач),  судді: Парусніков Ю.Б., Іванов О.Г. 
          Після надходження справи на адресу Центрального апеляційного господарського суду, ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 04.09.2023 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою; розгляд справи призначено у судовому засіданні на 18.10.2023 року. Одночасно  задоволено клопотання скаржника про відстрочення сплати судового збору до прийняття рішення у справі.
           11.10.2023 року відповідачем подано клопотання про призначення експертизи в галузі бухгалтерського обліку та запропоновано поставити на вирішення експертизи питання: чи відповідають акти здачі-приймання наданих послуг ознакам первинних документів у розумінні Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»; чи є підставою для відображення господарської операції з надання послуг за договором в бухгалтерському обліку. 
          Позивач надіслав на адресу суду заперечення на вказане клопотання відповідача, в яких не погодився із доводами останнього про необхідність призначення експертизи у даній справі з підстав, викладених у цих запереченнях.
          Відповідно до ч. 1 ст. 99 Господарського процесуального кодексу України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.
          Судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні, зокрема, суду (ст. 1 Закону України «Про судову експертизу»).
          У рішенні ЄСПЛ у справі «Дульський проти України» зазначено, що експертиза, призначена судом, є одним із засобів встановлення або оцінки фактичних обставин справи і тому складає невід`ємну частину судової процедури.
          Одночасно, судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.
          Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено господарським судом з призначенням відповідної судової експертизи. 
          Призначення експертизи є правом, а не обов`язком господарського суду, при цьому, питання призначення експертизи вирішується судом у кожному конкретному випадку, з урахуванням предмета, підстав позову та обставин справи ( аналогічний висновок наведений у постанові Верховного Суду від 27.04.2021 року у справі № 927/685/20 ).
              У даному випадку, клопотання заявника про призначення судової експертизи задоволенню не підлягає, оскільки враховуючи суть спору, обставини, покладені в обґрунтування вказаного  клопотання, а також наявні в матеріалах справи докази, відсутня необхідність у спеціальних знаннях у сфері іншій, ніж право та без яких встановити відповідні обставини неможливо.
                 З огляду на викладене, 18.10.2023 року протокольною ухвалою у задоволенні клопотання про призначення експертизи у справі № 908/1966/22 відмовлено, також у судовому засіданні оголошено перерву до 08.11.2023 року. 
           08.11.2023 року у судовому засіданні представники сторін надали пояснення по справі. Центральним апеляційним господарським судом оголошено вступну та резолютивну частини постанови.
                 Обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази, перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
          Відповідно до ч.ч.1, 2  ст.269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. 
          Згідно з ст. ст. 73, 74 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
          Як вбачається з матеріалів справи, між Державним підприємством «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Запорізька АЕС» (замовником,) та Приватним підприємством «Енхол» (виконавцем) укладений договір № 75/217-20/48-121-01-20-10022 від 29.12.2020 року, за умовами п. 1.1. - п. 1.7., п. 3.1. якого ПП «Енхол» зобов`язалося надавати Державному підприємству «Національна Атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Запорізька АЕС» в період січня-грудня 2021 року послуги за кодом ДК 021:2015 - 50730000-1 «Послуги з ремонту і технічного обслуговування охолоджувальних установок» (послуга: «Надання комплексу послуг в області холодильної техніки, систем кондиціювання повітря й систем холодопостачання об`єктів ВП ЗАЕС»). Вимоги до результатів послуг визначені в технічній специфікації (відповідно до додатку №1 до договору), що є невід`ємною частиною договору. Послуги розповсюджуються на обладнання СВБ. Клас безпеки згідно з НП 306.2.141-2008:ЗН;ЗНО;4Н. Послуги відносяться до робіт підвищеної небезпеки. Послуги не відносяться до таких, які підлягають ліцензуванню. Код класифікатора ДК 016:2010- 33.12. Місцем надання послуг виконавцем за договором №75/217-20 визначено об`єкти ВП ЗАЕС замовника.
          Відповідно до п. 2.1. договору, додатку №2 «Протокол узгодження договірної ціни» від 29.12.2020 року до вказаного договору, вартість послуг встановлюється на підставі акцептованої замовником цінової пропозиції виконавця та складає 79 680 000,00 грн., в тому числі ПДВ 13 280 000,00 грн.
          У п. 2.2. договору сторони узгодили, що  оплата наданих послуг здійснюється за фактично наданий обсяг послуг протягом 60 календарних днів з моменту підписання сторонами акту здачі-приймання наданих послуг, шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок виконавця. Оплата замовником частини вартості послуг у розмірі суми ПДВ здійснюється після отримання ним від виконавця податкової накладної, оформленої та зареєстрованої в Єдиному реєстрі податкових накладних (ЄРПН) у встановлених ПК України випадках та порядку.
          За умовами п. 3.1 договору виконавець зобов`язався надати послуги в строк: січень 2021 року - грудень 2021 року.
          Порядок здачі і приймання результатів наданих послуг визначено розділом 4 договору. 
          Згідно з п.п. 4.1, 4.2. договору щомісячно при завершенні надання послуг виконавець представляє замовникові документи у відповідності з розділом 5 технічної специфікації (невід`ємний додаток №1 до договору) та акт здачі-приймання наданих послуг у 4-х примірниках для оформлення. Замовник протягом 10 днів із дня одержання акту здачі-приймання наданих послуг зобов`язаний відправити виконавцеві підписаний акт здачі-приймання наданих послуг або надати мотивовану відмову від приймання результатів послуг.
          Згідно з п.4.3. договору у випадку мотивованої відмови замовника, сторони складають двосторонній акт із переліком необхідних доробок і строків виконання.
          Пунктом 4.7. договору передбачено, що право власності на отримані за даним договором результати послуг переходить до замовника з моменту підписання сторонами актів здачі-приймання наданих послуг.
          На підставі п. 4.8. договору виконавець зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних (ЄРПН) у строки, визначені для реєстрації податкової накладної чинним законодавством з дотриманням вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронні довірчі послуги». Електронна адреса замовника  для листування в рамках адміністрування ПДВ: ІНФОРМАЦІЯ_1
          Пунктом 4.9. договору встановлено, що результати надання послуг оцінюються комісією за участю представників замовника й виконавця і оформлюються відповідним актом. Вид і склад звітної технічної документації оформлюється відповідно до СТП 01.86.057-2011 «Система технического обслуживания и ремонта. Техническое обслуживание и ремонт оборудования. Требования к организации ремонта» і іншими документами, що діють в АЕ.
          За умовами п.5.1 договору  за  невиконання  або  неналежне  виконання  зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність відповідно до діючого законодавства України.
          Пунктом 5.2 договору передбачено, що за порушення строків надання послуги за договором виконавець зобов`язаний сплатити замовнику пеню в розмірі 0,1 % вартості послуги, з якої допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення більш 30 днів, виконавець додатково сплачує замовнику штраф у розмірі 7 % від вказаної вартості. Нарахування штрафних санкцій здійснюється за весь час прострочення виконання зобов`язань. Сплата неустойки не звільняє сторони від виконаним зобов`язань за договором.
          Відповідно до п. 5.7 договору у випадку ненадання виконавцем замовнику у встановлений Податковим кодексом України строк електронної податкової накладної, зареєстрованої у ЄРПН, замовник має право в односторонньому порядку зменшити ціну договору, на суму ПДВ, від вартості послуг, по яким допущене таке невиконання.
          Пунктом 6.2 договору визначені, зокрема, такі обов`язки виконавця: забезпечити надання послуг відповідно до умов договору, діючих норм та персоналом відповідної кваліфікації (підпункт 6.2.1); вчасно здати замовнику послуги за актом здачі-приймання наданих послуг (підпункт 6.2.2); здійснювати оплату наданих послуг на умовах даного договору (6.3.1).
          У п. 11.1 сторони погодили, що цей договір вважається укладеним з моменту підписання сторонами і діє до 31.03.2022 року.
          На виконання умов договору №75/217-20/48-121-01-20-10022 від 29.12.2020 року позивачем надані, а відповідачем прийняті послуги, про що уповноваженими представниками сторін підписано акти здачі-приймання наданих послуг на загальну суму 39 856 474,80 грн., а саме: 
- № 01/21 від 31.01.2021року (січень 2021 року) у сумі 6615 655,20 грн., у т.ч. ПДВ 1 102 609,20 грн.;
-   № 04/21 від 28.02.2021року (лютий 2021 року) у сумі 6 615 655,20 грн., у т.ч. ПДВ 1 102 609,20 грн.;  
-  №05/21 від 31.03.2021року (березень 2021 року) у сумі 6 615 655,20 грн., у т.ч. ПДВ 1 102 609,20 грн.;  
-  №07/21 від 30.04.2021року (квітень 2021 року) у сумі 6 669 836,40 грн., у т.ч. ПДВ 1 111 639,40 грн.; 
- №08/21 від 31.05.2021 року (травень 2021 року) у сумі 6 669 836,40грн., у т.ч. ПДВ 1 111 639,40 грн.;
-  №09/21 від 30.06.2021 року (червень 2021року) на суму 6 669 836,40грн., у т.ч. ПДВ 1 111 639,40 грн.
          Вказані акти здачі-приймання наданих послуг підписані уповноваженими представниками сторін та скріплені печатками підприємств. У актах зафіксовано, що надані виконавцем послуги за визначені у них періоди  відповідають умовам договору та технічним вимогам по темі: «Послуги з ремонту і технічного обслуговування охолоджувальних установок» (послуга: «Надання комплексу послуг в області систем кондиціювання повітря й систем холодопостачання об`єктів ВП ЗАЕС»). За період надання послуг забезпечена працездатність та оптимальні параметри роботи обладнання в повному обсязі. Код послуги ДК 016:2010 код 33.12. 
       Також в актах вказана вартість наданих послуг, окремим рядком - сума ПДВ та загальна сума, належна до оплати замовником виконавцю.
          Заперечень та зауважень щодо якості та повноти наданих послуг відповідач  при підписанні вказаних актів позивачу не висував, відмови від приймання результатів послуг не надавав. Іншого суду не доведено. 
          В матеріалах справи відсутні докази складання відповідно до умов п. 4.3 договору (у випадку мотивованої відмови замовника) двосторонніх актів із переліком необхідних доробок і строків виконання. 
          Також матеріали справи свідчать про те, що позивачем  зареєстровано в ЄРПН та направлено відповідачу електронною поштою на адресу pdvzaes@mgw.npp.zp.ua податкові накладні на загальну суму ПДВ 6 642 745,80 грн.
          Між тим, відповідач лише частково оплатив надані позивачем послуги у січні 2021року у розмірі 166 702,48 грн. 
          Позивач звернувся до відповідача з претензією № 10-20.02/114 від 27.07.2021 року, в якій  зазначив, що замовник підписав і повернув виконавцю за претензійний період акти здачі-приймання наданих послуг:   № 01/21 від 31.01.2021 року;   № 04/21 від 28.02.2021 року;   №05/21 від 31.03.2021 року;   №07/21 від 30.04.2021 року. Виконавець за першою подією виписав і зареєстрував податкові накладні у ЄРПН:  №2 за січень 2021 року від 31.01.2021 року у сумі - 1 102 609,20 грн., реєстраційний номер документа: 9015904120, №3 за лютий 2021 року від 28.02.2021 року у сумі - 1 102 609,20 грн., реєстраційний номер документа: 9046936061, №4 за березень 2021 року від 31.03.2021 року у сумі - 1102 609,20 грн., реєстраційний номер документа: 9072474304, №5 за квітень 2021 року від 30.04.2021 року у сумі - 1111639,40 грн., реєстраційний номер документа: 9118129467. Таким чином, у замовника виник обов`язок, передбачений пунктами 2.2 та 6.3.1 договору, щодо розрахунку за надані послуги, яка на момент пред`явлення цієї претензії складала 26 516 802,00 грн.
          У відповіді № 28-23/20823 від 26.08.2021 року на вказану претензію, яка була отримана ВП «Запорізька АЕС» 28.07.2021 року, відповідач проти наявності своєї заборгованості не заперечував,  жодних претензій щодо якості та повноти надання послуг згідно умов договору не заявляв, а також вказав  що враховуючи складний стан, який склався в атомній енергетиці, у зв`язку з дефіцитом коштів за відпущену електроенергію, розрахунки з державним підприємством «НАЕК «Енергоатом» є нерегулярними та не в повному обсязі, що впливає на строки проведення ВП «Запорізька АЕС» розрахунків з контрагентами. Проте, ВП «Запорізька АЕС» прикладає максимум зусиль для вирішення питань розрахунків з контрагентами та за фактом розподілу коштів з боку державного підприємства «НАЕК «Енергоатом» проводить відповідні платежі.
          Листом № 75-71/22045 від 07.09.2021року відповідач направив на адресу позивача  оформлений з боку ВП ЗАЕС акт звірки взаємних розрахунків № 8  за договором №75/217-20/48-121-01-20-10022 від 29.12.2020 року, в якому зафіксовано та підписано в.о. головного бухгалтера ВП ЗАЕС Мягкою О.М. станом на 27.08.2021 року заборгованість на користь ПП «Енхол» у розмірі 39 845 816,77 грн.
          Отже, у зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань за договором за відповідачем утворилася заборгованість у розмірі 39 689 772,32 грн. і її наявність апелянтом не спростована.
       За неналежне виконання грошових зобов`язань за договором №75/217-20 позивачем нараховано 1 714 387,29 грн. 3% процентів річних та 11 919 997,35 грн. інфляційних втрат.
          Несплата відповідачем вказаних вище сум основного боргу, трьох процентів річних та інфляційних втрат стала підставою для звернення позивача з позовом у даній справі.
          На думку колегії суддів суд першої інстанції при вирішенні спору вірно визначився з правовою кваліфікацією правовідносин сторін, надав належну оцінку доказам по справі і скаржник вказані висновки суду не спростував.
          Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.
          Зобов`язанням відповідно до ч. ч. 1,  2 ст. 509 Цивільного кодексу України є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст.11 Цивільного кодексу України.
          Пунктом 1 ст. 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Аналогічна норма міститься і в ст. 526 Цивільного кодексу України.
          Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
          Статтею 610 Цивільного кодексу України унормовано, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
          За приписами ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
          Згідно з ч. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
          Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 Цивільного кодексу України). 
          Статтею 901 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Зазначені положення можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.
          Згідно з ст. 903 Цивільного кодексу України  якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. 
          Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України  встановлено, що якщо у зобов`язання встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).  
          Щодо досліджуваної справи, то приймаючи до уваги умови п. 2.2 договору, строк оплати за надані послуги за вказаними вище  актами здачі-приймання наданих послуг є таким, що настав. 
          З урахуванням положень наведених норм права, умов договору та вищезазначених фактичних обставин справи, а саме невиконання відповідачем  зобов`язання за договором №75/217-20/48-121-01-20-10022 від 29.12.2020 року в частині повної та своєчасної оплати наданих за цим договором послуг, а також ненадання ним доказів, які б спростовували таке порушення, місцевим господарським судом зроблено правильний висновок про обґрунтованість вимог позивача про стягнення з відповідача боргу у сумі 39 689 772,32 грн.
          Крім того, відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
          З огляду на прострочення відповідачем виконання  грошового зобов`язання, колегія суддів погоджується і з висновками місцевого господарського суду про  наявність підстав для  стягнення з відповідача на користь позивача 3 % річних у сумі 1 714 387,29  грн. та інфляційних втрат  у сумі 11 919 997,35 грн., оскільки розрахунок цих сум не суперечить вимогам чинного  законодавства України у частині їх нарахування та є арифметично правильним.
          Доводи скаржника про те, що судом першої інстанції не досліджено, який обсяг послуг був наданий позивачем, зміст цих послуг, вартість кожної наданої послуги, про відсутність доказів надання позивачем комплексу послуг за договором та факту їх надання у заявлених обсягах не знайшли підтвердження під час апеляційного перегляду справи.
          Так,  у п. 4.9. договору сторони передбачили, що результати надання послуг оцінюються комісією за участю представників замовника й виконавця й оформляються відповідним актом. Вид і склад звітної технічної документації оформлюється відповідно до СТП 01.86.057-2011 «Система технического обслуживания и ремонта. Техническое обслуживание и ремонт оборудования. Требования к организации ремонта» і іншими документами, що діють в АЕ.
          Відповідно до п. 2.1 Технічної специфікації (т.1 а.с. 25-32) до предмета закупівлі «Надання послуг в області систем кондиціювання повітря й систем холодопостачання об`єктів ВП ЗАЕС» (додаток № 1 до договору), підставою для надання комплексу послуг в області систем кондиціювання повітря й систем холодопостачання об`єктів ВП ЗАЕС є необхідність забезпечення працездатності обладнання шляхом виконання безперервного циклу його обслуговування для створення й підтримки нормованих температурних умов в електротехнічних приміщеннях, а також температурні параметрів у технологічних процесах.
          Пунктом 5.3 специфікації  визначено, що результати надання послуг оцінюються комісією за участю представників замовника і виконавця. й оформляються відповідним актом. Вид і склад звітної технічної документації оформлюється відповідно до СТП 01.86.057-2011 «Система технического обслуживания и ремонта. Техническое обслуживание и ремонт оборудования. Требования к организации ремонта» та іншими документами, що діють в АЕ.
          Згідно з п.6.2 Технічної специфікації обсяги послуг, які необхідно виконувати при обслуговувані й ремонтах обладнання систем кондиціювання повітря й систем хладопостачання визначаються «Переліком робіт з технічного обслуговування й ремонту устаткування систем кондиціювання повітря об`єктів ВП ЗАЕС» (Додаток Б до Технічної специфікації), «Переліками заходів щодо надання комплексу послуг в області холодильної техніки, систем кондиціювання повітря й систем холодопостачання обєктів ВП ЗАЕС, що не беруть участь в технологічному процесі вироблення енергії» (Додаток В до Технічної специфікації), вимогами заводських інструкцій з експлуатації, ремонтною документацією, технічним станом обладнання на момент виконання послуг, а також необхідністю й економічною доцільністю подовження ресурсу. 
          У Додатку Б до Технічної специфікації перелічені роботи з технічного обслуговування й ремонту устаткування систем кондиціювання повітря об`єктів ВП ЗАЕС Є, а Додаток В до цієї специфікації містить переліки заходів щодо технічного обслуговування й ремонту обладнання з визначенням їх складу та періодичності виконання (т.1 а.с.43-56).
          У цьому зв`язку місцевим господарським судом було обґрунтовано зазначено, що оцінка результатів надання послуг відповідно до технічної документації оцінюються комісією за участю представників замовника і виконавця й оформляються відповідним актом, що передує підписанню загальних актів приймання-передачі наданих послуг за відповідні періоди часу. 
Загальні щомісячні акти не могли бути підписані з боку ВП ЗАЕС уповноваженою на це особою, якщо б обсяг робіт та послуг  за договором не були надані виконавцем у повному обсязі. Інше скаржником не доведено.
          Підставою для оплати наданих послуг є саме такі загальні акти приймання-передачі наданих послуг за відповідні місяці, які підписані уповноваженими особами сторін та в яких міститься і визначений договором опис наданих послуг, та засвідчено, що вони відповідають умовам договору та технічним вимогам по темі: «Послуги з ремонту і технічного обслуговування охолоджувальних установок» (послуга: «Надання комплексу послуг в області систем кондиціювання повітря й систем холодопостачання об`єктів ВП ЗАЕС; за період надання послуг забезпечена працездатність та оптимальні параметри роботи обладнання в повному обсязі. Код послуги ДК 016:2010 код 33.12.
          Колегія суддів зауважує, що місцевий господарський суд у рішенні звернув увагу, що оригінали вказаних актів були  досліджені судом у судовому засіданні.
          Таким чином, саме акти приймання-передачі наданих послуг є належними, допустимими, достатніми  і вірогідними доказами надання виконавцем послуг за договором №75/217-20/48-121-01-20-10022 від 29.12.2020 року, а відповідні доводи скаржника є необґрунтованими та спростовуються вищевикладеним.
          Посилання скаржника на відсутність факту надання послуг в обсягах, що відповідають заявленій до стягнення сумі є безпідставними і мають декларативний характер, оскільки докази, наявні в матеріалах справи, свідчать про зворотне.
          Щодо доводів скаржника про відсутність підстав для відстрочення сплати судового збору, то можливість такого відстрочення була докладно обґрунтована господарським судом Запорізької області в ухвалі про відкриття провадження у справі від 10.10.2022 року (т.1 а.с.184-186) і апеляційний суд погоджується з такими висновками суду першої інстанції.
          Посилання скаржника на те, що  місцем розташування позивача з 05.10.2022 року є м.Києв колегія суддів не приймає до уваги, оскільки  згідно з матеріалами  справи, позов ПП «Енхол» подано у системі «Електронний суд» 30.09.2022 року, тобто, до зміни його адреси. Відповідно, під час існування спірних правовідносин і на момент звернення з позовом місцезнаходженням  підприємства позивача було м. Енергодар. 
          Твердження скаржника про те, що скрутне  матеріальне становище позивача не відповідає дійсності на думку колегії суддів мають характер припущень, оскільки на підтвердження цих тверджень скаржником будь-яких  доказів не надано.
          Стосовно доводів апеляційної скарги про те, що усі документальні матеріали щодо спірних правовідносин, які стали предметом розгляду у судовій справі, перебувають у скаржника, а отже, на окупованій території, а також про те, що дана справа розглянута без дотримання принципів рівності та змагальності сторін спростовуються наявними у матеріалах справи доказами, які є достатніми для повного, всебічного та об`єктивного розгляду даної справи, у зв`язку з чим такі доводи не є обґрунтованими.
          Щодо доводів скаржника про безпідставну відмову судом у задоволенні його клопотання про відкладення розгляду справи слід зазначити наступне:
          Відкладення розгляду справи, за приписами чинного законодавства України, є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.
          У даному випадку, при зверненні з клопотанням відповідач не довів наявність підстав для відкладення розгляду справи.
          Також слід зазначити, що хоча у задоволенні клопотання відповідача про відкладення і було відмовлено ухвалою суду від 23.11.2022 року (т.2, а.с.116-119), але цією ж ухвалою  було продовжено строк підготовчого провадження на місяць - до 09.01.2023 року та надано відповідачу строк для надання доказів.           При цьому у подальшому представник відповідача приймав участь у судових засіданнях (зокрема 27.12.2022 року, 29.03.2023 року, 18.05.2023 року, 07.06.2023 року). Отже, така відмова у задоволенні клопотання відповідача про відкладення не призвела до порушення прав відповідача і не свідчить про недотримання судом  принципів рівності та змагальності сторін.
          Згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини» та ч.4 ст.11 Господарського процесуального кодексу України суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
          Відповідно до п.58 рішення ЄСПЛ у справі «Серявін та інші проти України» (заява №4909/04) від 10.02.2010  року) у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 09.12.1994 року, серія А, №303-А, п.29).
          За таких обставин решту аргументів апелянта суд визнає такими, що не мають суттєвого впливу на прийняття рішення у даній справі та не спростовують вказаних вище висновків суду про наявність підстав для задоволення позову.
          Відповідно до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України  кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
          Згідно з ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.    
          За загальним правилом доказування полягає не лише у поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості, що скаржником зроблено не було.
Доводи апеляційної скарги не дають підстав стверджувати, що наведені судом мотивування є необґрунтованим, оскільки правильність цих тверджень напряму випливає із матеріалів даної справи, обставин спору та норм чинного законодавства.
                 За приписами п.1 ч.1 ст.275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
                Згідно із ст. 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
          У даному випадку, звертаючись з апеляційною скаргою, скаржник не довів неправильного застосування судом норм матеріального і процесуального права як необхідної передумови для скасування прийнятого у справі судового рішення.
           З урахуванням викладеного, колегія суддів не вбачає правових підстав для задоволення апеляційної скарги. Рішення місцевого господарського суду у даній справі слід залишити без змін.
       Відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати за розгляд апеляційної скарги покладаються на скаржника. 
       Як вказано вище, ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 04.09.2023 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою відповідача та одночасно  задоволено клопотання скаржника про відстрочення сплати судового збору до прийняття рішення у справі.
          Належна до сплати сума судового збору за подання апеляційної скарги становила 917 083,61 грн. і вона підлягає стягненню з відповідача.
            Керуючись ст. ст. 269, 275, 276, 282, 283 Господарського процесуального кодексу України, суд, -                                                                 
ПОСТАНОВИВ:

   Апеляційну скаргу Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом»  залишити без задоволення.
         Рішення   господарського суду Запорізької  області від 07.06.2023 року у справі № 908/1966/22  залишити без змін.
          Стягнути з Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом»  (вул. Назарівська, буд. 3, м. Київ, 01032, код ЄДРПОУ 24584661) на користь   Державного бюджету України  судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі  917 083,61 грн  (дев`ятсот сімнадцять тисяч вісімдесят три грн. 61 коп).
          Видачу відповідного наказу доручити господарському суду Запорізької області.
        Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Право касаційного оскарження, строк на касаційне оскарження та порядок подання касаційної скарги передбачено статтями 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

         Повний текст постанови складений 06.12.2023 року.

         Головуючий суддя                                                          Т.А.Верхогляд

         Суддя                                                                                 О.Г.Іванов

         Суддя                                                                                 Ю.Б.Парусніков