ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

19 грудня 2023 року 	м. Дніпро	справа № 160/19005/23	
                                                                                          Суддя І інстанції Єфанова О.В.

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Чепурнова Д.В. (доповідач),
                               суддів:  Сафронової С.В., Коршуна А.О.,     
розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення виконкому Металургійної районної у місті ради
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 жовтня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення виконкому Металургійної районної у місті ради про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії, -  

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому просила:
-  визнати протиправним та скасувати рішення Управління праці та соціального захисту населення виконкому Металургійної районної у місті ради від 19.07.2023 року про відмову у наданні ОСОБА_1 соціальної допомоги на дітей одиноким матерям;
- визнати протиправним та скасувати рішення Управління праці та соціального захисту населення виконкому Металургійної районної у місті ради від 19.07.2023 року про відмову у наданні ОСОБА_1 соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям;
- зобов`язати Управління праці та соціального захисту населення виконкому Металургійної районної у місті ради здійснити з моменту звернення ОСОБА_1 , а саме від 12.07.2023 року повторний перегляд (розгляд) по суті звернення та прийняти нове рішення, щодо надання соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям з урахуванням правової оцінки, яку надасть суд у своєму Рішенні, щодо здійсненого правочину від 30.12.2022 року;
- зобов`язати Управління праці та соціального захисту населення виконкому Металургійної районної у місті ради здійснити з моменту звернення ОСОБА_1 , а саме від 12.07.2023 року повторний перегляд (розгляд) по суті звернення та прийняти нове рішення, щодо надання соціальної допомоги на дітей одиноким матерям з урахуванням правової оцінки, яку надасть суд у своєму Рішенні, щодо здійсненого правочину від 30.12.2022 року.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 жовтня 2023 року позовну заяву задоволено.
Визнано протиправним та скасовано рішення Управління праці та соціального захисту населення виконкому Металургійної районної у місті ради від 19.07.2023 року про відмову у наданні ОСОБА_1 соціальної допомоги на дітей одиноким матерям.
Визнано протиправним та скасовано рішення Управління праці та соціального захисту населення виконкому Металургійної районної у місті ради від 19.07.2023 року про відмову у наданні ОСОБА_1 соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям.
Зобов`язано Управління праці та соціального захисту населення виконкому Металургійної районної у місті ради повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 12.07.2023 щодо надання соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям та надання соціальної допомоги на дітей одиноким матерям, з урахуванням висновків суду.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Управління праці та соціального захисту населення виконкому Металургійної районної у місті ради подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги, скаржник вказує на те, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права, не враховано вимог ст. ст. 715-716, 1212 ЦК України, п. 35-2 Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, затвердженого постановою  КМУ від 27 грудня 2001 р. №1751, п. 10  Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги  малозабезпеченим сім`ям, затвердженого  постановою КМУ від 24 лютого 2003 року №250 (в редакції постанови КМУ від 22 липня 2020 р. №632). Вказує на те, що договір міни є різновидом договору купівлі-продажу, а кожна сторона має права і обов`язки покупця стосовно товару, який вона одержує взамін. Таким чином, Управління цілком правомірно застосувало вимоги п.352 Порядку №1751 та п.10 Порядку №250 при розгляді заяви позивача від 12.07.2023 року.
В письмовому відзиві на апеляційну скаргу, ОСОБА_1 просила відмовити у її задоволенні та залишити без змін рішення суду першої інстанції.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Встановлені обставини справи свідчать про те, що 12.07.2023 року позивач звернулася до Управління праці та соціального захисту населення виконкому Металургійної районної у місті ради, як отримувач соціальної допомоги з повторними заявами про продовження призначення та виплати соціальної допомоги, як матір одиночка та малозабезпеченій сім`ї. 
Також позивач повідомила та надала пакет необхідних документів для даних виплат про те, що 30.12.2022 року було вкладено договір міни (обмін двокімнатної квартири площею 46,3 м2 на житловий будинок площею 44,2 м2 з господарчими спорудами та земельною (присадибною) ділянкою на котрій знаходиться вищезазначений житловий будинок для користування без зміни її цільового призначення) без доплати, про що свідчить пункт 1.8. даного договору міни. 
Згідно п.1.7 договору міни та відомостей, викладених у звіті про оцінку майна, виданого суб`єктом оціночної діяльності - ПП «ЮРКОМІНВЕСТ», оціночна вартість житлового будинку з господарськими спорудами складає 57250 грн.
25.07.2023 року позивачу видано на руки два повідомлення: повідомлення про відмову у наданні державної допомоги сім`ям з дітьми, про те що позивачка не має права на допомогу одиноким матерям (з урахуванням доходів), тому, що сім`єю протягом останнього року здійснена покупка або оплачено послуги на суму, що перевищує 50 000 гривень та повідомлення про відмову у наданні державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім`ї за заявою уповноваженого представника сім`ї ОСОБА_1 про те, що вона не має права на державну соціальну допомогу малозабезпеченій сім`ї тому, що сім`єю протягом останнього року здійснено покупку або оплачено послуги на суму, що перевищує 50000 гривень. 
Не погодившись з такими рішеннями відповідача, позивач звернулась з адміністративним позовом до суду.
Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при винесенні оскарженого рішення, виходить з наступного.
Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 1 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» передбачено, що Порядок призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми та перелік документів, необхідних для призначення допомоги за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Згідно п.35-2 Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001р. №1751 (далі - Порядок №1751) допомога на дітей одиноким матерям не призначається, якщо особи, які входять до складу сім`ї, протягом 12 місяців перед місяцем звернення за призначенням допомоги на дітей одиноким матерям здійснили на суму, яка на дату проведення операції перевищує 50 тис. гривень: купівлю земельної ділянки, квартири (будинку) (крім житла, отриманого або придбаного за рахунок державного чи місцевого бюджету), іншого нерухомого майна, транспортного засобу (механізму), цінних паперів та інших фінансових інструментів, віртуальних активів (у значенні, наведеному в Законі України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення"), будівельних матеріалів, інших товарів довгострокового вжитку або оплатили (одноразово) будь-які роботи або послуги (крім медичних, освітніх та житлово-комунальних послуг згідно із соціальною нормою житла та соціальними нормативами житлово-комунального обслуговування).
Відповідно до ч.3 ст.18-2 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» для призначення, виплати та припинення виплати допомоги на дітей одиноким матерям додатково застосовуються умови призначення, виплати та підстави для припинення виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Статтею 4 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» встановлено, що призначення і виплата державної соціальної допомоги здійснюються структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад (далі - органи соціального захисту населення) за місцем проживання уповноваженого представника сім`ї. Порядок призначення, умови виплати та підстави для припинення виплати державної соціальної допомоги, перелік документів, необхідних для призначення допомоги згідно із цим Законом, встановлюються Кабінетом Міністрів України.
Згідно п.10 Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2003р. №250 (далі - Порядок №250) державна соціальна допомога не призначається, якщо особи, які входять до складу малозабезпеченої сім`ї, протягом 12 місяців перед місяцем звернення за призначенням державної соціальної допомоги здійснили на суму, яка на дату проведення операції перевищує 50 тис. гривень: купівлю земельної ділянки, квартири (будинку) (крім житла, отриманого або придбаного за рахунок державного чи місцевого бюджету), іншого нерухомого майна, транспортного засобу (механізму), цінних паперів та інших фінансових інструментів, віртуальних активів (у значенні, наведеному в Законі України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення"), будівельних матеріалів, інших товарів довгострокового вжитку або оплатили (одноразово) будь-які роботи або послуги (крім медичних, освітніх та житлово-комунальних послуг згідно із соціальною нормою житла та соціальними нормативами житлово-комунального обслуговування).
Статтею 715 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором міни (бартеру) кожна із сторін зобов`язується передати другій стороні у власність один товар в обмін на інший товар. Кожна із сторін договору міни є продавцем того товару, який він передає в обмін, і покупцем товару, який він одержує взамін. Договором може бути встановлена доплата за товар більшої вартості, що обмінюється на товар меншої вартості. Право власності на обмінювані товари переходить до сторін одночасно після виконання зобов`язань щодо передання майна обома сторонами, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст.716 Цивільного кодексу України, до договору міни застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, договір контрактації або інші договори, елементи яких містяться в договорі міни, якщо це не суперечить суті зобов`язання.
Як було встановлено судом першої інстанції, позивач 30.12.2022 згідно договору міни передала у власність належну їй квартиру, а ОСОБА_2 взамін передав у власність житловий будинок з господарчими спорудами. Міна проводилась без грошової доплати.
При цьому, судом першої інстанції вірно дослідженого, що за наслідками укладеного договору міни, позивач не отримала матеріальну вигоду, а сплачені державні податки на придбання будинку не перевищують 50000 грн. 00 коп.
За таких обставин, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що відповідач протиправно прийняв рішення від 19.07.2023 року про відмову у наданні ОСОБА_1 соціальної допомоги на дітей одиноким матерям та рішення від 19.07.2023 року про відмову у наданні ОСОБА_1 соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, а тому вони підлягають скасуванню.
Інші доводи та аргументи сторін висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі “Серявін та інші проти України” від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі “Руїс Торіха проти Іспанії” від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п. 29).
Відповідно до статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення виконкому Металургійної районної у місті ради - залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 жовтня 2023 року - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.
Повне судове рішення складено 19 грудня 2023 року.

Головуючий - суддя                                                                      Д.В. Чепурнов 

                               суддя                                                                      С.В. Сафронова 

                               суддя                                                                      А.О. Коршун