П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  560/2970/23 
Головуючий суддя 1-ої інстанції -  Блонський В.К. 
Суддя-доповідач -  Смілянець Е. С.   
08 листопада 2023 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Смілянця Е. С. 
суддів:  Драчук Т. О.  Полотнянка Ю.П. , 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційні скарги Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України, Головного управління Національної поліції України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 14 червня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України, Головного управління Національної поліції України в Хмельницькій області про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
в березні 2023 року позивач, ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом до Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України, Головного управління Національної поліції України в Хмельницькій області (відповідачів), в якому з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог просив:
- визнати протиправною відмову Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України  та Головного управління Національної поліції України в Хмельницькій області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 07.1 1.2015 по 31.01.2017 із застосуванням базового місяця - листопад 2015 року;
- зобов`язати Головне управління Національної поліції України в Хмельницькій області (код ЄРДПОУ 40108824, вул. Зарічанська, 7, м. Хмельницький, 29017) здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживає за адресою АДРЕСА_1 , індексації грошового забезпечення за період з 07.11.2015 по 31.01.2017 із застосуванням базового місяця - листопад 201 5 року;
- зобов`язати Департамент внутрішньої безпеки Національної поліції України (код ЄДРПОУ 40116086, вул. Богомольця, 10, м. Київ, 01601) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 , індексацію грошового забезпечення за період з 01.02.2017 по 01.11.2017 із застосуванням базового місяця - листопад 2015 року.
Хмельницький окружний адміністративний суд рішенням від 14.06.2023 позов задовольнив. Судове рішення мотивоване тим, що відсутність порядку нарахування індексації не може слугувати підставою для позбавлення позивача права на виплати, гарантовані Законом України "Про Національну поліцію". При цьому, грошове забезпечення Національної поліції затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 №988, якою встановлено розмір посадового окладу та інших елементів грошового забезпечення поліцейських. Саме тому листопад 2015 року є базовим місцем для обрахунку індексації грошового забезпечення поліцейських.
Не погоджуючись з рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити.
Аргументами на підтвердження вимог скарги представник Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України зазначає, що Департамент не мав правових підстав для проведення індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 в період з 01.02.2017 до 31.10.2017, у зв`язку з відсутністю на момент виникнення спірних правовідносин законодавчого врегулювання, що унеможливлювало її здійснення. 
Вважає, що позивач пропустив строк звернення до суду.
Представником Головного управління Національної поліції України в Хмельницькій області подано апеляційну скаргу, яка мотивована тим, що нормативно – правове регулювання питання виплати індексації грошового забезпечення поліцейських не було врегульовано до 24.10.2017, оскільки серед переліку грошових доходів громадян, що підлягають індексації було відсутнім грошове забезпечення поліцейських в Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від  17 липня 2003 року №1078
Позивач не скористався правом подання відзиву на апеляційні скарги відповідно до ст. 304 КАС України.
Згідно з положеннями ч. 3  ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства  України (далі-КАС України), суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Виходячи з приписів ст.ст. 311, 263 КАС України, вищезазначені апеляційні скарги розглядаються в порядку письмового провадження.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що вони не підлягають задоволенню з огляду на наступне.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 проходив службу на різних посадах в ГУ Національної поліції України в Хмельницькій області та в Департаменті внутрішньої безпеки Національної поліції України з 07.11.2015 по 10.08.2021.
25.01.2023 позивач звернувся до відповідачів із листом у якому просив здійснити нарахування та виплату індексації грошового забезпечення.
Згідно інформації викладеної в листі від 08.02.2023 ДВБ НП України повідомило про те, що індексація грошового забезпечення здійснювалась з 01.11.2017, а підстави для нарахування та виплати індексації грошового забезпечення поліцейським з 07 листопада 2015 року до листопада 2017 року відсутні.
Також листом від 17.02.2023 ГУ НП України в Хмельницькій області повідомило, що індексація грошового забезпечення здійснювалась з 01.11.2017, а підстави для нарахування та виплати індексації грошового забезпечення поліцейським з 07 листопада 2015 року до листопада 2017 року відсутні.
Позивач, вважаючи такі дії відповідачів протиправними, звернувся до суду за захистом своїх прав.
Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції щодо доводів Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України подано до суду заяву про залишення позову без розгляду у зв`язку із пропуском позивачем строку для звернення до суду, колегія суддів зазначає наступне.
Так, ч. 1 ст. 122 КАС України встановлено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Відповідно до ч. 2 ст. 122 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ч. 5 статті 122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.
Як вірно зазначено судом першої інстанції в поданому адміністративному позові позивач оскаржує ненарахування та невиплату йому індексації грошового забезпечення із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення листопад 2015 року.
Однак, положення статті 122 КАС України не містять норми, які б врегульовували порядок звернення осіб, які перебувають (перебували) на публічній службі, до адміністративного суду у справах про стягнення належної їм заробітної плати, до якої відноситься й сума її індексації, у разі порушення законодавства про оплату праці (грошового забезпечення військовослужбовців).
Такі правовідносини регулюються положеннями статті 233 КЗпП України, зокрема, частиною другою цієї статті (в редакції, яка набула чинності з 19 липня 2022 року) установлено, що із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні.
Разом з тим,  відповідно до пункту першого глави XIX “Прикінцеві положення” КЗпП України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтею 233 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.
Зокрема, постановою Кабінету Міністрів України від 23 грудня 2022 року № 1423 “Про внесення змін до розпорядження Кабінету Міністрів України від 25 березня 2020 р. № 338 і постанови Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2020 р. № 1236” дію карантину через COVID-19 продовжено до 30 квітня 2023 року.
Тобто, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в суді апеляційної інстанції.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.
Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII (далі – Закон № 580-VIII).
Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначає Закон України "Про індексацію грошових доходів населення" від 3 липня 1991 року №1282-ХІІ (далі - Закон № 1282-ХІІ).
Згідно зі статтею 1 Закону №1282-ХІІ індексація грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.
Частинами першою, п`ятою статті 2 Закону № 1282-ХІІ визначено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення).
Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.
Правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення, що поширюється на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також на фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників визначає Порядок проведення індексації грошових доходів населення, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від      17 липня 2003 року №1078 (далі - Порядок №1078).

Згідно із пунктом 2 Порядку № 1078 (у редакції до 24 жовтня 2017 року) індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру: - пенсії або щомісячне довічне грошове утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною та інших доплат, установлених законодавством), крім тих, які зазначені у пункті 3 цього Порядку; - стипендії; - оплата праці найманих працівників підприємств, установ, організацій у грошовому виразі, яка включає оплату праці за виконану роботу згідно з тарифними ставками (окладами) і відрядними розцінками, доплати, надбавки, премії, гарантійні та компенсаційні виплати, передбачені законодавством, а також інші компенсаційні виплати, що мають постійний характер; - грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби; - розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі; - суми виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування (допомога по безробіттю, матеріальна допомога у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації безробітного, щомісячна грошова сума, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання (з урахуванням виплат на необхідний догляд за потерпілим), щомісячна страхова виплата особам, які перебували на утриманні потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, страхова виплата дитині, яка народилась інвалідом внаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання її матері під час вагітності); - суми відшкодування шкоди, заподіяної працівникові каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також суми, що виплачуються особам, які мають право на відшкодування шкоди у разі втрати годувальника.
Постановою Кабінету Міністрів України від 18 жовтня 2017 року №782, яка набрала чинності 24 жовтня 2017 року, внесено зміни до пункту 2 Порядку №1078, та доповнено абзац п`ятий після слова "військовослужбовців" словом "поліцейських".
Аналізуючи правові норми Закону №2017-ІІІ та Закону №1282-ХІІ, колегія суддів зазначає, що індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій щодо оплати праці. При цьому відповідно до вимог чинного законодавства України, проведення індексації, у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією), є обов`язком для всіх юридичних осіб-роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.
Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного суду від 19 липня 2019 у справі № 240/4911/18, від 16 вересня 2020 року у справі № 815/2590/18, від 04 вересня 2020 року у справі № 120/2005/19-а.
Конституційний Суд України у рішенні від 15 жовтня 2013 року № 9-рп/2013 вказав, що індексація заробітної плати як складова належної працівникові заробітної плати спрямована на забезпечення реальної заробітної плати з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності заробітної плати у зв`язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги.
Частинами першою, другою, п`ятою статті 94 Закону №580-VІII визначено, що поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання.
Порядок виплати грошового забезпечення визначає Міністр внутрішніх справ України.
Грошове забезпечення поліцейських індексується відповідно до закону.
Згідно зі статтями 18, 19 Закону №2017-III, індексація є відповідною соціальною гарантією, оскільки це є виплата, що спрямована на забезпечення достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності заробітної плати. А тому, враховуючи, що частиною п`ятою статті 94 Закону №580-VIII, на момент виникнення спірних правовідносин, було встановлено, що грошове забезпечення поліцейських підлягає індексації, суд доходить висновку про наявність протиправних дій відповідачів щодо відмови у здійсненні нарахування та виплати позивачу індексації грошового забезпечення за період з 07.11.2015 по 01.11.2017.
Водночас, індексація грошового забезпечення прямо передбачена попередньо зазначеними положеннями Закону України «Про Національну поліцію» та Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», які були чинними у спірний період та підлягали застосуванню та які мають вищу юридичну силу ніж Порядок №1078.
Вказане узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 21.01.20.21 року у справі №160/35/20.
Разом з тим, відсутність порядку нарахування індексації не може слугувати підставою для позбавлення позивача права на виплати, гарантовані Законом України "Про Національну поліцію".
При цьому, грошове забезпечення Національної поліції затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 №988, якою встановлено розмір посадового окладу та інших елементів грошового забезпечення поліцейських. Саме тому листопад 2015 року є базовим місцем для обрахунку індексації грошового забезпечення поліцейських.
З огляду на наведене, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції, що відповідачами протиправно не виплачено індексацію грошового забезпечення позивачу період з 07.11.2015 по 01.11.2017 та свідчить про протиправну бездіяльність відповідачів щодо не нарахування та не виплатити позивачу індексації грошового забезпечення з 07.11.2015 по 01.11.2017, виходячи з розміру грошового забезпечення, нарахованого за вказаний період та базового місяця листопад 2015 року, та відповідно про наявність підстав для зобов`язання відповідачів здійснити відповідне нарахування та виплату.
Інші доводи апеляційних скарг фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою апелянта з висновками суду першої інстанцій по їх оцінці, тому не можуть бути прийняті апеляційною інстанцією.
Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а доводи апеляційних скарг висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційні скарги Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України, Головного управління Національної поліції України в Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 14 червня 2023 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає. 

Головуючий	 	 	Смілянець Е. С.	
 	 	 	 	
Судді	 	    	Драчук Т. О.    Полотнянко Ю.П.