ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7791/23 Справа № 227/2264/21 	  	Суддя у 1-й інстанції - Корнєєва В.В. Суддя у 2-й інстанції - Корчиста  О. І.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2023 року                                                                м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого судді                     Корчистої О.І.
суддів:                           Агєєва О.В., Кішкіної І.В.,
за участю секретаря              Шумило І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського апеляційного суду в місті Кривий Ріг Дніпропетровської області цивільну справу №227/2264/21 за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Чумак Ірина Миколаївна, до Товариства з додатковою відповідальністю «Шахта «Білозерська», треті особи: Східне міжрегіональне управління Державної служби України з питань праці, Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, про визнання нещасного випадку на виробництві та визнання недійсним та скасування Акту форми Н-1/НП від 07 травня 2021 року ,
за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області,
на рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 15 травня 2023 року,

встановив:

У червні 2021 року ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Чумак І.М., звернувся до суду із зазначеним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що 19 лютого 2021 року у 2-у зміну заступник начальника дільниці підготовчих робіт-9 ТДВ «Шахта «Білозерська» провів інструктаж по безпечному виконанню робіт та видав наряд ланці робітників на проведення 1-го південного конвеєрного штреку уклону № 3 пласта l8 горизонту 550м, відповідальним за безпечне ведення робіт був майстер гірничий дільниці підготовчих робіт-9 ОСОБА_2 . Прибувши на робоче місце о 14:00 год. робітники приступили до виконання наряду. Виконавши наряд, по закінченню зміни о 20:00 год. робітники ланки ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , машиніст гірничих виїмкових машин ОСОБА_5 та гірничий майстер ОСОБА_6 пересувалися пішки із забою 1-го південного конвеєрного штреку уклону № 3 пласта 18 горизонту 550 метрів по квершлагу з пласта 13 на пласт 18 горизонту 550 метрів. Прийшовши до пункту перевантаження гірничої маси зі стрічкового конвеєра 2ЛУ - 100 відкотного квершлагу з пласта 13 на пласт 18 горизонту 550 метрів у бункер пласта 18 прохідник ОСОБА_1 затримався біля телефону, зателефонував машиністу підіймальної машини північного хідника пласта 11-13 горизонту 350 метрів та попросив його затримати людські вагонетки на нижньому приймально-відправному майданчику і не відправляти до їхнього приходу. У цей час інші робітники ланки продовжили свій рух пішки по корінному штреку пласта 13 горизонту 550 метрів. Представник позивача зазначає, що, на думку членів комісії, після дзвінка по телефону ОСОБА_1 , поспішаючи наздогнати робітників своєї ланки, змінив встановлений маршрут руху, направившись замість корінного штреку пласта 13 горизонту 550 метрів на конвеєрну магістраль пласта 13 горизонту 550 метрів, після чого продовжив свій рух на стрічковому конвеєрі 2ЛУ-100, який не призначений для перевезення людей. О 20:45 год. при проїзді на конвеєрі на ПК-17 ОСОБА_1 у отворі вентиляційної бетонитової перемички вдарився обличчям об її конструкцію. Після отриманої травми зійшов з конвеєра, пройшов близько 400 метрів до північного хідника пласта 11-13 горизонту 350 метрів до нижнього приймально-відправного майданчика і сів у одну із людських вагонеток, та нікого не повідомив про те, що з ним сталося. Близько 21:05год. до нижнього приймально-відправного майданчика північного хідника 11-13 горизонта 350 метрів прийшов гірничий майстер дільниці підготовчих робіт-9 ОСОБА_6 , який раніше відстав від основної групи працівників своєї зміни, дізнався чи усі вже прийшли та дав команду на відправлення людських вагонеток. Близько 21:15 год. робітники прибули до верхнього приймально-відправного майданчика, вийшли із людських вагонеток, і тоді гірничий майстер ОСОБА_6 побачив, що обличчя у прохідника ОСОБА_1 в крові та маються гематоми. Запитав у нього про те, що з ним сталося, після чого, о 21:16 год. зателефонував гірничому диспетчеру шахти ОСОБА_7 та повідомив йому про нещасний випадок. 
Звертає увагу на те, що з пояснень ОСОБА_7 , вбачаються зовсім інші обставини, за яких позивач отримав травму. Так, в пояснювальній записці ОСОБА_7 зазначено, що дійсно ОСОБА_6 19 лютого 2021року повідомив про нещасний випадок з ОСОБА_1 , на прохання ОСОБА_7 ОСОБА_6 уточнив обставини, за яких стався нещасний випадок, пояснивши, що ОСОБА_1 відробивши у другу зміну при пересуванні пішки зачепився ногою об шпалу рельси/колії, впав при цьому вдарився об рейку обличчям. ОСОБА_2 взагалі нічого не повідомив про проїзд на конвеєрі ПК-17, де останній у отворі вентиляційної бетонитової перемички вдарився обличчям об її конструкцію, а більше того три рази ОСОБА_2 надавав різні пояснення членам комісії. Показання гірничого диспетчера ОСОБА_7 до уваги взагалі не взяті. 22:45 год. після надання долікарняної медичної допомоги був направлений спец автомобілем РПГ до КНП «Добропільська ЛІЛ» для госпіталізації. 
26 березня 2021 року було складено акт Н-1/НП, відповідно до якого нещасний випадок, що стався 19 лютого 2021року не підлягає обліку на ТДВ «Шахта «Білозерська». 
Не погодившись з висновком комісії, позивач звернувся зі скаргою до Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці. 17 квітня 2021 року після перевірки відділом гірничотехнічного нагляду північно-західного напрямку фактів, викладених в скарзі ОСОБА_1 , директору ТДВ «Шахта «Білозерська» було видано обов`язковий до виконання припис за формою Н-9 про проведення повторного розслідування нещасного випадку. 
07 травня 2021 року повторно складено акт за формою Н-1/НП, відповідно до висновків комісії нещасний випадок, що стався з ОСОБА_1 , визнано таким, що не пов`язаний з виробництвом. 
Вважаючи такий висновок комісії незаконним, оскільки він не відповідає вимогам Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві, затвердженого постановою КМУ № 337 від 17 квітня 2019 року, просить суд визнати недійсним та скасувати акт форми Н-1/НП від 07 травня 2021 року проведення розслідування нещасного випадку, який стався з ОСОБА_1 , 19 лютого 2021 року при виконанні трудових обов`язків та визнати нещасний випадок, який стався з ОСОБА_1 , 19 лютого 2021 року під час виконання трудових обов`язків таким, що пов`язаний з виробництвом.
Рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 15 травня 2023 року позов ОСОБА_1  до ТДВ «Шахта «Білозерська», треті особи: Східне міжрегіональне управління Державної служби України з питань праці, Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, про визнання нещасного випадку на виробництві та визнання недійсним та скасування Акту форми Н-1/НП від 07 травня 2021 року задоволений. Визнано недійсним та скасовано акт форми Н-1/НП від 07 травня 2021 року проведення розслідування нещасного випадку, який стався з  ОСОБА_1 19 лютого 2021 року о 20 год.45 хв. Визнано нещасний випадок, який стався з  ОСОБА_1 19 лютого 2021 року на ТДВ «Шахта «Білозерська» під час виконання ним трудових обов`язків, таким, що пов`язаний з виробництвом. Зобов`язано ТДВ «Шахта «Білозерська» організувати проведення повторного розслідування нещасного випадку, що стався 19 лютого 2021 року о 20 год. 45 хв. з  ОСОБА_1 під час виконання ним трудових обов`язків на ТДВ «Шахта «Білозерська» з урахуванням висновків, викладених в даному судовому рішенні. Стягнуто з ТДВ «Шахта «Білозерська» понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 908 гривень. 
В апеляційній скарзі ГУ ПФУ в Донецькій області, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 15 травня 2023 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що суд вправі перевіряти обставини викладені в акті за формою Н-1/НП, що складається уповноваженою комісією, відповідно до Порядку № 337, лише в частині дотримання вимог закону при формуванні комісії, проведенні розслідування та складання актів та не вправі виконувати функції, що належать до її виключної компетенції, а не компетенції суду, а саме здійснювати аналіз нещасного випадку, визначати той чи інший нещасний випадок таким, що пов`язаний чи не пов`язаний з виробництвом, а тим більше зобов`язувати відповідача скласти акт конкретного змісту. В порушення вимог Порядку 337 та конституційних принципів, суд першої інстанції фактично перебрав на себе права та обов`язки комісії, суд не повинен підмінювати функції комісії з розслідування нещасного випадку. При цьому посилається на судову практику судів вищої інстанції.
Зазначає, що члени комісії з розслідування проводять розслідування нещасного випадку колегіально та усі рішення приймають колегіально, враховуючи думку та компетентність кожного члена і за таких обставин члени комісії несуть солідарну відповідальність. Позивач під час визначення відповідача по даній справі (ТДВ «Шахта «Білозерська») обмежив інших членів комісії у правах, порушивши при цьому принцип здійснення судочинства на засадах змагальності сторін. 
Судом першої інстанції не враховано, що нещасний випадок з потерпілим трапився за обставин, які не підпадають під дію п. 52 Порядку 337 та не можуть пов`язати даний нещасний випадок з виробництвом. Оскільки місце отримання позивачем травми спричинено безпосередньо не виконанням ним робіт (тобто судом взагалі не було встановлено, які саме роботи виконувалися потерпілим під час настання з ним нещасного випадку), а порушенням техніки особистої безпеки при пересуванні на стрічковому конвеєрі непризначеному для перевезення людей. Визначення терміну «нещасний випадок» містить п. 3 Порядку 337. Пункт 52 Порядку, яким визначено перелік обставин, за яких нещасний випадок та/або гостре професійне захворювання (отруєння) визнаються пов`язаними з виробництвом, застосовується у взаємозв`язку із п. 3 порядку 337. Отже пересування на стрічковому конвеєрі, який не призначений для перевезення людей під час нещасного випадку, свідчить про його зв`язок із виробництвом у разі, якщо він стався внаслідок обмеженої у часі події або раптового впливу на працівника небезпечного виробничого фактору чи середовища у процесі виконання потерпілим трудових обов`язків. Наголошує, що сам по собі факт пересування на стрічковому конвеєрі, який не призначений для перевезення людей під час нещасного випадку не обумовлює характер нещасного випадку як такого, що пов`язаний з виробництвом. 
У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Чумак І.М., посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду та не погоджуючись з доводами апеляційної скарги, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 15 травня 2023 року залишити без змін. 
ТДВ «Шахта «Білозерська» у відзиві на апеляційну скаргу просить задовольнити апеляційну скаргу в повному обсязі. 
В судовому засіданні апеляційного суду Бабійчук Т.В., яка діє в інтересах Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, доводи, викладені в апеляційній скарзі, підтримала та просила її задовольнити.
В судовому засіданні апеляційного суду адвокат Чумак І.М., яка діє в інтересах позивача ОСОБА_1 , просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду залишити без змін.
Інші учасники справи в судове засідання апеляційного суду не з`явились, повідомлялись про час та місце розгляду справи. 
Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи. 
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги та відзивів на апеляційну скаргу, апеляційний суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги ГУ ПФУ в Донецькій області за наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно ч. 3 ст.  3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно ч. 1 ст. 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Згідно з ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Рішення суду першої інстанції не в повній мірі відповідає вказаним вимогам закону.
Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 суд першої інстанції дійшов висновку, що наявними в матеріалах справи доказами підтверджено, що нещасний випадок, який стався з ОСОБА_1 19 лютого 2021 року під час виконання трудових обов`язків на ТДВ «Шахта «Білозерська», пов`язаний з виробництвом, і позовні вимоги з частині визнання нещасного випадку таким, що пов`язаний з виробництвом, визнання недійсним акту від 07 травня 2021 року підлягають задоволенню. У зв`язку з зазначеним, суд вважав за необхідне зобов`язати ТДВ «Шахта «Білозерська» організувати проведення повторного розслідування нещасного випадку, що стався 19 лютого 2021 року о 20:45 год. з ОСОБА_1 , під час виконання ним трудових обов`язків на ТДВ «Шахта «Білозерська» з урахуванням висновків, викладених в даному судовому рішенні.
З такими висновками суду колегія суддів апеляційного суду в повній мірі погодитися не може з огляду на наступне.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи письмовими доказами, що з 07 серпня 2019 року ОСОБА_1 було прийнято прохідником підземним 5 розряду з повним робочим днем у шахті, що підтверджено копією трудової книжки позивача. (т. І, а.с. 215)
24 березня 2021 року комісією, призначеною наказом № 66-ОП від 22 лютого 2021 року, було складено Акт розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку, гострого професійного захворювання (отруєння), аварії, що стався (сталося/сталася) 19 лютого 2021 року о 20:45 годині з ОСОБА_1 на Товаристві з додатковою відповідальністю «Шахта «Білозерська», який було затверджено директором ТДВ «Шахта «Білозерська» Вільховим В.В. (т. І, а.с. 8-16)
Як вбачається з копії цього акту, комісія вивчивши обставини та причини настання нещасного випадку, протоколи опитування та пояснення осіб причетних до нещасного випадку, оглянувши місце нещасного випадку з прохідником дільниці підготовчих робіт-9 ТДВ «Шахта «Білозерська» ОСОБА_1 встановила, що потерпілий прямував не за затвердженим маршрутом пересування для виїзду із шахти, не виконував трудові обов`язки, завдання роботодавця та дії в інтересах підприємства, а саме переміщався стрічковим конвеєром, не призначеним для перевезення людей, тобто використовував його в особистих інтересах, що і стало причиною нещасного випадку. Враховуючи, що вище викладені обставини не підпадають під дію підпунктів 1; 2: 5; 12 пункту 52 «Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 17.04.2019 року № 337, комісія з розслідування нещасного випадку, керуючись пунктом 34 Порядку № 337 шляхом голосування (за – 4, проти-1, утрималось -0) більшістю голосів прийняла рішення, що нещасний випадок, який стався з прохідником дільниці підготовчих робіт-9 ТДВ «Шахта «Білозерська» ОСОБА_1 , не пов`язаний з виробництвом зі складанням акту за формою Н-1/НП. Також комісія зазначила, що ОСОБА_1 пересувався на стрічковому конвеєрі не призначеному для перевезення людей, чим порушив п. 2.22 «Інструкції №2 з охорони праці для прохідника». 
До вказаного Акту додана окрема думка голови ППО НПГУ ш. «Білозерська» ОСОБА_8 , з якої вбачається, що з вищезазначеним актом він не погодився та вважає необхідне визнати нещасний випадок, що стався 19 лютого 2021 року щ 20 год. 45 хв. На ТДВ «Шахта «Білозерська» із прохідником дільниці підготовчих робіт – 9 ОСОБА_1 таким, що пов`язаний з виробництвом, оскільки розслідування не було всебічним та об`єктивним. (т. І, а.с. 12)
Позивач, не погодившись з вищевказаним актом, звернувся до Східного міжрегіонального управління державної служби України з питань праці. 
Згідно копії листа Східного міжрегіонального управління державної служби України з питань праці від 16 квітня 2021 року директору ТДВ «Шахта «Білозерська» ОСОБА_9 був виданий обов`язковий до виконання припис за формою Н-9 від 14 квітня 2021 року № 06.1-21/05/13-21 на повторне розслідування нещасного випадку, який стався 19 лютого 2021 року о 20:45 год. з прохідником дільниці підготовчих робіт - 9 ТДВ «Шахта «Білозерська» Крестовським Є.С. (т. І, а.с. 32)
Згідно наказу відповідача № 216-оп від 27 квітня 2021 року на підприємстві було створено комісію з розслідування нещасного випадку, якою 05 травня 2021 року було складено акт розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку, гострого професійного захворювання (отруєння), аварії, що стався (сталося/сталася) 19 лютого 2021 року о 20:45 годині на ТДВ «Шахта «Білозерська», який було затверджено директором ТДВ «Шахта «Білозерська» Вільховим В.В. 07 травня 2021року. ( т.І, а.с. 181, 13-16) 
Відповідно до цього акту, комісія розглянувши матеріали розслідування нещасного випадку з прохідником дільниці підготовчих робіт - 9 ТДВ «Шахта «Білозерська» Крестовським Є.С., враховуючи вимоги припису форми Н-9, виданого головним державним інспектором відділу гірничотехнічного нагляду північно-західного напрямку Східного міжрегіонального управління Державної служби України з питань праці Мурзенко С.В., вивчивши обставини та причини настання нещасного випадку, протоколи опитування та пояснення осіб причетних до нещасного випадку з прохідником дільниці підготовчих робіт - 9 ТДВ «Шахта «Білозерська» ОСОБА_1 встановила, що потерпілий прямував не за затвердженим маршрутом пересування для виїзду із шахти, не виконував трудові обов`язки, завдання роботодавця та дії в інтересах підприємства, а саме переміщався стрічковим конвеєром не призначеним для перевезення людей, тобто використовував його в особистих інтересах, що і стало причиною нещасного випадку. Враховуючи, що вище викладені обставини не підпадають під дію підпунктів 1; 2: 5; 12 пункту 52 «Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 17.04.2019 року № 337, комісія розслідування нещасного випадку, керуючись пунктом 34 Порядку № 337 шляхом голосування (за – 4, проти-1, утрималось -0) прийняла рішення, що нещасний випадок, який стався з прохідником дільниці підготовчих робіт - 9 ТДВ «Шахта «Білозерська» Крестовським Є.С., не пов`язаний з виробництвом і складено акт за формою Н-1/НП. Акт за формою Н-1/НП від 26.03.2021 року вважати таким, що втратив чинність та не застосовується. Також комісія зазначила, що ОСОБА_1 пересувався на стрічковому конвеєрі не призначеному для перевезення людей, що призвело до нещасного випадку, чим порушив п. 2.22 «Інструкції №2 з охорони праці для прохідника». (т. І, а.с. 13-16) 
З копії окремої думки до акту розслідування нещасного випадку, що стався 19 лютого 2021 року о 20:45 год. з ОСОБА_1 , вбачається, що з вищезазначеним актом не погодився заступник голови ППО НПГУ на шахті «Білозерська» Шевченко А.В. (т. І, а.с. 17)
Не погоджуючись з висновком комісії, позивач на підтвердження своїх позовних вимог надав до суду копії письмових пояснень працівників шахти ОСОБА_10 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , яким позивач повідомляв, що перечепився та впав (т. 1 а.с.18-22), копію виписки епікризу із медичної картки стаціонарного хворого № 683 з якої вбачається, що ОСОБА_1 з 19.02.2021 року по 16.03.2021 року перебував на стаціонарному лікуванні в КНП «Добропільська ЛІЛ» з діагнозом: ЗЧМТ. Струс головного мозку. Закритий уламковий перелом кісток носу, без зміщення. Закриті крайовий перелом передньо-бічного остеофіту Тh11 та перелом верхньопереднього краю тіла Тh12, без зміщення. Забита рана підборіддя. Забій правого ока, субкон`юктивальний крововилив. Забій грудного відділу хребта. Забій правої половини грудної клітини. Садно правої половини обличчя. Суп.: Остеохондроз шийного та грудного відділу хребта 2ст. Множенні кили Шморля. МКД. Анамнез хвороби: Зі слів хворого, травма на виробництві 19.02.2021 р. о 21:00год. впав та вдарився обличчям об рельсу, при падінні також вдарився спиною. Доставлений в приймальне відділення ДЛІЛ бригадою ВГСО, оглянутий черговим травматологом, виконано Ро – дослідження голови, грудної клітки та грудного відділу хребта, ушпиталений. (т. І, а.с. 28) 
Згідно висновку головного експерта нейрохірурга Департаменту охорони здоров`я Донецької облдержадміністрації від 31 березня 2021 року ОСОБА_1 було направлено з діагнозом: поєднана важка виробнича травма 19 лютого 2021 року. (т. І, а.с. 27)
Відповідно ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів.
Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування усіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язків, відносин і залежностей. Усебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.
Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч. 1 ст. 5 ЦПК України)
Відповідно до ст. 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці  покладається на власника або уповноважений ним орган. Умови праці на робочому місці, безпека технологічних процесів, машин, механізмів, устаткування  та інших засобів виробництва, стан засобів колективного та індивідуального захисту, що використовуються працівником,  а також санітарно-побутові умови повинні  відповідати вимогам нормативних актів про охорону праці. Власник або  уповноважений  ним  орган  повинен впроваджувати сучасні  засоби  техніки  безпеки,  які  запобігають  виробничому травматизмові, і забезпечувати санітарно-гігієнічні  умови,  що запобігають виникненню професійних захворювань працівників.
Відповідно ст. 14 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» нещасний випадок - це обмежена  в  часі подія або раптовий вплив на працівника небезпечного виробничого фактора чи середовища, що сталися у процесі виконання ним трудових обов`язків, внаслідок яких заподіяно шкоду здоров`ю або  настала смерть.
Статтею 22 Закону України «Про охорону праці» передбачено, що роботодавець повинен організовувати розслідування та вести облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій відповідно до положення, що затверджується Кабінетом Міністрів України за погодженням з всеукраїнськими об`єднаннями профспілок. За підсумками розслідування нещасного випадку, професійного захворювання або аварії роботодавець складає акт за встановленою формою, один примірник якого він зобов`язаний видати потерпілому або іншій заінтересованій особі не пізніше трьох днів з моменту закінчення розслідування.
На виконання вищенаведених приписів законодавства, постановою Кабінету Міністрів України від 17 квітня 2019 р. № 337 затверджений Порядок розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві (далі за текстом Порядок №337).
Порядком № 337 визначено: нещасний випадок - обмежена в часі подія або раптовий вплив на працівника небезпечного виробничого фактора чи середовища, що сталися у процесі виконання ним трудових обов`язків або в дорозі (на транспортному засобі підприємства чи за дорученням роботодавця), внаслідок яких заподіяно шкоду здоров`ю, зокрема від одержання поранення, травми, у тому числі внаслідок тілесних ушкоджень, гострого професійного захворювання (отруєння) та інших отруєнь, одержання сонячного або теплового удару, опіку, обмороження, а також у разі утоплення, ураження електричним струмом, блискавкою та іонізуючим випромінюванням, одержання інших ушкоджень внаслідок аварії, пожежі, стихійного лиха (землетрусу, зсуву, повені, урагану тощо), контакту з представниками тваринного та рослинного світу, які призвели до втрати працівником працездатності на один робочий день чи більше або до необхідності переведення його на іншу (легшу) роботу не менш як на один робочий день, зникнення тощо.
Пунктом 9 Порядку № 337 регламентовано, що розслідування (спеціальне розслідування) проводиться у разі настання  нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння), у тому числі про які своєчасно не повідомлено  роботодавцю чи внаслідок яких втрата працездатності потерпілого настала не одразу.  Строк давності для розслідування нещасних випадків та/або гострих професійних захворювань (отруєнь) на виробництві становить три роки з дня їх настання.  У разі встановлення факту нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння) рішенням суду розслідування проводиться незалежно від дати їх настання.
Пунктом 12 Порядку №337 визначено, що на підприємстві (в установі, організації) утворюється комісія з розслідування нещасних випадків та/або гострих професійних захворювань (отруєнь), що не підлягають спеціальному розслідуванню (далі - комісія). Комісія утворюється наказом роботодавця не пізніше наступного робочого дня після отримання інформації про нещасний випадок та/або гостре професійне захворювання (отруєння) від безпосереднього керівника робіт, повідомлення від закладу охорони здоров`я, заяви потерпілого, членів його сім`ї чи уповноваженої ним особи.
Окрім того, пунктом 29 вищевказаного Порядку визначено, що факт настання нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння) на виробництві може бути встановлено у  судовому порядку.  Якщо такий факт встановлено у судовому порядку і нещасний випадок та/або гостре професійне захворювання (отруєння) не підлягають спеціальному розслідуванню, розслідування організовує підприємство (установа, організація), де сталися такі випадок та / або гостре професійне захворювання (отруєння), або його правонаступник у разі реорганізації цього підприємства (установи, організації).
Пунктом 33 Порядку № 337 передбачено, що Комісія (спеціальна комісія) зобов`язана:
провести засідання комісії (спеціальної комісії) з розслідування нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння), на якому розглянути інформацію про нещасний випадок та/або гостре професійне захворювання (отруєння), розподілити функції між членами комісії, провести зустріч з потерпілим (членами його сім`ї чи уповноваженою ними особою) та скласти протоколи засідання комісії згідно з додатком 4;
обстежити місце, де сталися нещасний випадок та/або гостре професійне захворювання (отруєння), аварія, та скласти відповідний протокол згідно з додатком 5, розробити ескіз місця, де сталися нещасний випадок та/або гостре професійне захворювання (отруєння), аварія, згідно з додатком 6 і провести фотографування місця настання нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння), аварії (у разі потреби та можливості); одержати письмові пояснення від роботодавця та його представників, посадових осіб, працівників підприємства (установи, організації), потерпілого (якщо це можливо) згідно з додатком 7, опитати осіб - свідків нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння) та осіб, причетних до них, згідно з додатком 8;
вивчити наявні на підприємстві документи та матеріали стосовно нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння) та у разі потреби надіслати запити до відповідних закладів охорони здоров`я для отримання медичних висновків щодо зв`язку нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння) з впливом на потерпілого небезпечних (шкідливих) виробничих факторів та/або факторів важкості та напруженості трудового процесу;
визначити вид події, що призвела до нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння), причини нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння) та обладнання, устатковання, машини, механізми, транспортні засоби, експлуатація яких призвела до настання нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння), відповідно до Класифікатора видів подій, причин, обладнання, устатковання, машин, механізмів, транспортних засобів, що призвели до настання нещасного випадку, гострого професійного захворювання (отруєння), аварії, згідно з додатком 9;
визначити відповідність умов праці та її безпеки вимогам законодавства про охорону праці;
визначити необхідність проведення лабораторних досліджень, випробувань, технічних розрахунків, експертизи тощо для встановлення причин настання нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння);
з`ясувати обставини та причини настання нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння);
визначити, пов`язані чи не пов`язані нещасний випадок та/або гостре професійне захворювання (отруєння) з виробництвом;
установити осіб, які допустили порушення вимог нормативно-правових актів з охорони праці;
вивчити документи, що дають змогу відстежити походження нехарчової продукції, під час використання (експлуатації) якої сталися нещасний випадок та/або гостре професійне захворювання (отруєння) або використання (експлуатація) якої могло стати їх причиною (договори, товарно-супровідну документацію тощо), і подати інформацію про таку продукцію та документи про її походження до відповідного органу державного ринкового нагляду (у разі проведення спеціального розслідування);
розробити план заходів щодо запобігання подібним нещасним випадкам та/або гострим професійним захворюванням (отруєнням), у тому числі пропозиції щодо внесення змін до нормативно-правових актів з охорони праці;
скласти акти за формою Н-1 (тимчасові акти за формою Н-1 у разі їх складення) згідно з додатком 11 у кількості, визначеній рішенням комісії (спеціальної комісії); у разі настання групових нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння) скласти акти за формою Н-1 на кожного потерпілого;
розглянути та підписати примірники актів за формою Н-1 (тимчасові акти за формою Н-1 у разі їх складення), а у разі незгоди члена комісії (спеціальної комісії) із змістом розділів 5, 6, 8, 9 такого акта - обов`язково підписати ці акти з відміткою про наявність окремої думки, яка викладається членом комісії письмово, в якій він обґрунтовано викладає пропозиції до змісту розділів 5, 6, 8, 9 акта (окрема думка додається до цих актів та є їх невід`ємною частиною);
у разі виявлення гострого професійного захворювання (отруєння), пов`язаного з виробництвом, крім акта за формою Н-1, скласти картку обліку професійного захворювання (отруєння) за формою П-5 (далі - картка за формою П-5) згідно з додатком 22;
передати не пізніше наступного робочого дня після підписання актів за формою Н-1 матеріали розслідування та примірники таких актів керівнику підприємства (установи, організації) або органу, що утворив комісію (спеціальну комісію), для їх розгляду та затвердження;
дотримуватися вимог законодавства про інформацію щодо захисту персональних даних потерпілих та інших осіб, які зібрані в межах повноважень комісії (спеціальної комісії) під час проведення розслідування та задокументовані в акті за формою Н-1.
Згідно п. 34 Порядку № 337 рішення щодо визнання нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння) пов`язаними чи не пов`язаними з виробництвом приймається комісією (спеціальною комісією) шляхом голосування простою більшістю голосів. У разі рівної кількості голосів членів комісії (спеціальної комісії) голос голови комісії (спеціальної комісії) є вирішальним.
Відповідно до пункту 52 Порядку № 337 передбачено, що обставинами, за яких нещасний випадок та/або гостре професійне захворювання (отруєння) визнаються пов`язаними з виробництвом, серед інших, є також :  
- виконання потерпілим трудових (посадових)  обов`язків згідно з внутрішнім трудовим розпорядком підприємства (установи, організації), у тому числі у  відрядженні (згідно з внутрішнім трудовим розпорядком підприємства (установи,  організації), на яке він відряджений);
- перебування потерпілого на робочому місці, на території підприємства (установи, організації) або в іншому місці під час виконання трудових (посадових) обов`язків чи завдань роботодавця  з моменту прибуття на підприємство (в установу,  організацію) до відбуття з нього, що фіксується відповідно до правил внутрішнього трудового розпорядку підприємства (установи, організації), у тому числі в робочий і надурочний час;  
- підготовка до роботи та приведення в порядок після закінчення роботи знарядь виробництва, засобів захисту, одягу, а також здійснення заходів щодо особистої  гігієни, пересування працівника з цією метою по території підприємства  (установи, організації) перед початком роботи та після її закінчення;
- виконання завдань за письмовим розпорядженням роботодавця в неробочий час, під час відпустки, у вихідні,  святкові та неробочі дні;  
- перебування на території підприємства (установи, організації) або в іншому визначеному роботодавцем місці у зв`язку з проведенням виробничої наради, одержанням заробітної плати, проходженням обов`язкового медичного огляду,  навчання тощо або проведенням з дозволу чи за ініціативою роботодавця професійних і кваліфікаційних конкурсів, спортивних заходів, передбачених колективним договором, за наявності відповідного рішення (наказу, розпорядження тощо) роботодавця; тощо.
Згідно п. 53 Порядку № 337 визначено, що нещасний випадок та/або гостре професійне захворювання (отруєння) визнаються не пов`язаними з виробництвом у разі вчинення потерпілим кримінального правопорушення, що встановлено обвинувальним вироком суду або постановою (ухвалою) про закриття кримінального провадження за нереабілітуючими підставами; смерті працівника від загального захворювання або самогубства, що підтверджено висновками судово-медичної експертизи та/або відповідною постановою про закриття кримінального провадження.
Згідно п. 58 Порядку 337 протягом трьох років з дати отримання акта за формою Н-1 потерпілий, член його сім`ї чи уповноважена ними особа або органи, установи та організації, представники яких брали участь у розслідуванні нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння), мають право звернутися до роботодавця, Держпраці або її територіального органу щодо призначення повторного розслідування (спеціального розслідування) у зв`язку з незгодою з обставинами та причинами настання нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння) та/або з висновком комісії, які викладені в акті за формою Н-1.
За наявності документів, що можуть суттєво вплинути на висновки комісії (спеціальної комісії), роботодавцем, Держпраці або її територіальним органом (або юридичною особою, яка утворювала комісію, та її органом управління) вживаються заходи до призначення повторного розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння).
Голова Держпраці або керівник її територіального органу у разі невиконання спеціальною комісією визначених цим Порядком обов`язків має право призначити повторне спеціальне розслідування нещасного випадку, притягти до відповідальності посадових осіб територіального органу Держпраці та підприємства (установи, організації), які допустили порушення вимог цього Порядку.
Повторне розслідування (спеціальне розслідування) нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння) проводиться комісією (спеціальною комісією) в іншому складі (із заміною всіх членів комісії).
Висновки повторного спеціального розслідування нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння) можуть бути оскаржені лише у судовому порядку.
Отже, зазначені положення Порядку дають підстави дійти висновку, що вимоги про визнання нещасного випадку таким, що пов`язаний з виробництвом відноситься до компетенції комісії по розслідуванню нещасного випадку. Спеціальна комісія встановлює факт пов`язаності чи не пов`язаності нещасного випадку з виробництвом, тобто спеціальна комісія є спеціальним суб`єктом щодо визнання вказаного факту, рішення якого може бути оскаржено до суду.
Подібний висновок зроблено Верховним Судом у постановах від 05 грудня 2019 року у справі № 235/5301/16-ц (провадження № 61-7958св18), від 21 травня 2020 року у справі №186/1053/17 (провадження № 61-45421св18) та від 08 червня 2022 року у справі № 604/290/19 (провадження № 61-18558св21).
Суд першої інстанції вказаного не врахував, та дійшов помилкового висновку про наявність у суду повноважень щодо визнання нещасного випадку, який стався з ОСОБА_1 19 лютого 2021 року на ТДВ «Шахта «Білозерська» під час виконання ним трудових обов`язків, таким, що пов`язаний з виробництвом.
Натомість, під час розгляду справи встановлено, що травмування позивача відбулося 19 лютого 2021 року о 20.45 год. на території підприємства відповідача під час встановленої нормативної тривалості робочої зміни позивача після виконання дорученого наряду і прямування до площадки для підйому працівників на поверхню шахти. Факт травмування ОСОБА_1 на території підприємства не оспорювався учасниками судового розгляду та підтверджується матеріалами справи. 
Пунктом 53 Порядку 377 визначені виключні обставини, за яких нещасний випадок не визнається таким, що пов`язаний з виробництвом, і які не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду. 
З урахуванням встановленого, апеляційний суд приходить до висновку, що в даному випадку висновки комісії, викладені в оскаржуваному акті є непереконливими та такими, що не спростовують твердження позивача по справі та зводяться виключно до того, що комісією зазначається, що нещасний випадок не може бути визнаний таким, що пов`язаний з виробництвом, оскільки позивач фактично не дотримався правил особистої безпеки при пересуванні по території підприємства, тобто через особисту необережність. Представниками відповідача та третіх осіб в судовому засіданні не було в повному обсязі доведено обставин, на які вони посилалися в якості заперечень на позовні вимоги, окрім того, на переконання апеляційного суду, позивач має право на об`єктивне та повне розслідування нещасного випадку, який з ним стався, з врахуванням висновків суду, зазначених в даному рішенні. 
Таке переконання суду ґрунтується на встановлених в ході судового розгляду справи обставинах, наданих до суду матеріалах розслідування нещасного випадку, наявність окремої думки та непереконливості висновків, викладених в самому акті. 
Позовні вимоги в частині визнання нещасного випадку, який стався з ОСОБА_1 19 лютого 2021 року під час виконання трудових обов`язків таким, що пов`язаний з виробництвом не підлягають задоволенню, оскільки визнання нещасного випадку таким, що пов`язаний з виробництвом, відноситься до компетенції комісії по розслідуванню нещасного випадку відповідно положень, визначених Порядком № 337. 
В частині визнання недійсним та скасування акту форми Н-1/НП від 07.05.2021 року проведення розслідування нещасного випадку, який стався з  ОСОБА_1 19.02.2021 року о 20 год.45 хв. та зобов`язання ТДВ «Шахта «Білозерська» організувати проведення повторного розслідування нещасного випадку, що стався 19.02.2021 року о 20:45 год. з ОСОБА_1 під час виконання ним трудових обов`язків на ТДВ «Шахта «Білозерська» з урахуванням висновків, викладених в даному судовому рішенні рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, судом надано детальні аргументовані відповіді на усі доводи учасників справи в цій частині, підстав для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції в цій частині колегія суддів не вбачає.
За таких обставин, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги ГУ ПФУ в Донецькій області та скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції в частині визнання нещасного випадку, який стався з  ОСОБА_1 19 лютого 2021 року на ТДВ «Шахта «Білозерська» під час виконання ним трудових обов`язків, таким, що пов`язаний з виробництвом та відмову у задоволенні в цій частині позовних вимог.
Рішення суду першої інстанції в частині визнання недійсним та скасування акту форми Н-1/НП від 07 травня 2021 року проведення розслідування нещасного випадку, який стався з  ОСОБА_1 19 лютого 2021 року о 20 год. 45 хв. та зобов`язання ТДВ «Шахта «Білозерська» організувати проведення повторного розслідування нещасного випадку, з урахуванням висновків, викладених в даному судовому рішенні, підлягає залишенню без змін.
Відповідно ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної інстанції змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Таким чином, з відповідача ТДВ «Шахта Білозерська» на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 454 гривень пропорційно до задоволених позовних вимог (908 гривень судовий збір сплачений за подання позовної заяви (т. 1 а.с. 1) х 50% (задоволені позовні вимоги у відсотковому співвідношенні). 
Тому колегія суддів апеляційного суду змінює рішення суду в цій частині та зменшує розмір судового збору, стягнутого з ТДВ «Шахта «Білозерська» на користь ОСОБА_1 з 908 гривень до 454 гривень.
Крім того, оскільки апеляційний суд дійшов висновку про часткове задоволення апеляційної скарги ГУ ПФУ в Донецькій області, в порядку ч. 12 ст. 141 ЦПК України з позивача на користь ГУ ПФУ в Донецькій області підлягає стягненню судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 681 гривень (1362 гривень, судовий збір сплачений за подання апеляційної скарги х 50% (задоволені вимоги апеляційної скарги). 
Крім того, у відзиві на апеляційну скаргу позивач ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Чумак І.М., просить стягнути з ГУ ПФУ в Донецькій області понесені ним витрати на правничу допомогу за розгляд справи у суді апеляційної інстанції у сумі 15 000 гривень, на підтвердження чого надав суду копію Договору про надання правничої допомоги № 14/09 від 14 вересня 2023 року, який складений та підписаний ОСОБА_1 та адвокатом Чумак І.М., копію квитанції до прибуткового касового ордеру № б/н від 14 вересня 2023 року про сплату ОСОБА_1 15 000 гривень адвокату Чумак І.М., копію Ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії АН № 1250038 від 14 вересня 2023 року на представництво адвокатом Чумак І.М. інтересів ОСОБА_1 в Дніпровському апеляційному суді.
Відповідно п. 4.3 розділу 4 Договору про надання правничої допомоги № 14/09 від 14 вересня 2023 року за надання правничої допомоги відповідно до даного договору, клієнт авансовано сплачує адвокату гонорар у фіксованій сумі 15 000 гривень або у процентному співвідношенні залежно від ціни позову, відповідно від домовленості сторін. 
У відзиві на апеляційну скаргу позивачем ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Чумак І.М., наданий детальний опис робіт, наданих адвокатом Чумак І.М. 
Відповідно ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
За змістом ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Згідно ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Відповідно ч. 4, 5 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок спростування співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 137 ЦПК України).
При визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, фінансового стану обох сторін та інших обставин.
Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим.
У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Схожі висновки щодо підтвердження витрат, пов`язаних з оплатою професійної правничої допомоги, зроблені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 та додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц.
Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України).
Як вбачається з матеріалів справи, професійну правничу допомогу в Дніпровському апеляційному суді позивачу ОСОБА_1 надає адвокат Чумак І.М., що підтверджено Ордером на надання правничої (правової) допомоги серії АН № 1250038 від 14 вересня 2023 року. Умовами Договору про надання правничої допомоги № 14/09 від 14 вересня 2023 року визначена вартість послуг за даним Договором у розмірі 15 000 гривень, які сплачені позивачем адвокату у повному обсязі. 
При цьому апеляційний суд звертає увагу, що копія відзиву ОСОБА_1 на апеляційну скаргу ГУ ПФУ в Донецькій області з доданими документами згідно квитанції №237164 від 19 вересня 2023 року було доставлено до зареєстрованого Електронного кабінету користувача ЄСІТС Головному управлінню Пенсійного фонду України в Донецькій області 19 вересня 2023 року о 09 годині 47 хвилин.
Відповідно ч. 6 ст.137 ЦПК України, обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
В постанові Верховного Суду від 20 січня 2021 року у справі № 750/2055/20 (провадження № 14-16723св20) вказано, що саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони. Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності.
Відповідних заперечень щодо розміру витрат на правову допомогу до апеляційного суду не надійшло.
Отже з ГУ ПФУ в Донецькій області на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню судові витрати, понесені на професійну правничу допомогу, в розмірі 15 000 гривень. 

Керуючись ст. 367, 374, 376, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд, 

постановив:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області задовольнити частково.
Рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 15 травня 2023 року в частині визнання нещасного випадку, який стався з  ОСОБА_1 19 лютого 2021 року на ТДВ «Шахта «Білозерська», таким, що пов`язаний з виробництвом, скасувати.
У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про визнання нещасного випадку, який стався з  ОСОБА_1 19 лютого 2021 року на ТДВ «Шахта «Білозерська», таким, що пов`язаний з виробництвом, відмовити.
В частині стягнення судового збору з Товариства з додатковою відповідальністю «Шахта «Білозерська» рішення суду змінити, зменшивши розмір судового збору з 908 гривень до 454 гривень.
В іншій частині рішення залишити без змін.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги в сумі 681 гривень. 
Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу в розмірі 15 000 гривень. 
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Судді:

Повний текст постанови складено 06 грудня 2023 року.

Головуючий О.І. Корчиста