ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
14 листопада 2023 року                                                                                                
м. Київ
 
справа № 691/848/21
провадження № 51 - 3874 км 23
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
 
головуючого судді                                                          ОСОБА_1 ,
суддів                                                                      ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
за участю:
секретаря судового засідання                     ОСОБА_4 ,
прокурора                                                    ОСОБА_5 , 
захисника                                                              ОСОБА_6 ,
обвинуваченого                                                   ОСОБА_7 ,
 
розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_6 на ухвалу судді Черкаського апеляційного суду від 17 березня 2023 року про відмову у відкритті апеляційного провадження за його апеляційною скаргою на ухвалу Шполянського районного суду Черкаської області від 14 лютого 2023 року стосовно ОСОБА_7 та повернення апеляційної скарги.
Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини 
 
Шполянський районний суд Черкаської області вироком від 14 лютого 2023 року визнав ОСОБА_7 невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 3 ст. 15 - ч. 5 ст. 185 КК України (далі - КК) та виправдав за недоведеністю наявності в його діянні складу інкримінованого кримінального правопорушення.
Ухвалою від 14 лютого 2023 року Шполянський районний суд Черкаської області звернув в дохід держави внесену ТОВ «ВП «Імпульс Плюс» стосовно ОСОБА_7 заставу в розмірі 744 300,00 грн.
Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду, захисник ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу. 
17 березня 2023 року суддя Черкаського апеляційного суду відмовив у відкритті провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 з тих підстав, що ухвала Шполянського районного суду Черкаської області від 14 лютого 2023 року про звернення застави в дохід держави не підлягає окремому апеляційному оскарженню та повернув апеляційну скаргу.
Вимоги касаційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі захисник ОСОБА_6 , не погоджуючись із ухвалою судді суду апеляційної інстанції через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, просить її скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції. Свої вимоги він мотивує тим, що суддя апеляційного суду неправомірно відмовив у відкритті апеляційного провадження за його апеляційною скаргою на ухвалу суду першої інстанції про звернення застави в дохід держави, оскільки вона постановлена після ухвалення виправдувального вироку та закінчення розгляду кримінального провадження, що не передбачено КПК України (далі - КПК), а відтак може бути оскаржена в суді апеляційної інстанції. Крім того, захисник вказує на необґрунтованість ухвали суду першої інстанції, так як ОСОБА_7 не порушував покладених на нього під час обрання запобіжного заходу обов`язків, і матеріали провадження не містять протилежного. Зазначає про те, що ухвала суду першої інстанції постановлена з грубим порушенням КПК, без дослідження обставин, які, на думку суду, були достатніми для звернення застави в дохід держави. 
Позиції учасників судового провадження
Захисник і обвинувачений підтримали касаційну скаргу та просили її задовольнити.
Прокурор заперечив проти задоволення касаційної скарги захисника та просив залишити без зміни оскаржуване судове рішення.
Мотиви Суду
За змістом ч. 2 ст. 433 КПК суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.
Положенням ч. 1 ст. 438 КПК визначено, що підставою для скасування або зміни судових рішень судом касаційної інстанції є, зокрема, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, тобто таке порушення, яке згідно з вимогами ч. 1 ст. 412 цього Кодексу перешкодило чи могло перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення. 
Доводи касаційної скарги захисника про те, що суд апеляційної інстанції безпідставно відмовив у відкритті апеляційного провадження за його апеляційною скаргою, колегія суддів касаційного суду вважає слушними з огляду на таке.
Відповідно до п. 8 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Право особи на апеляційне оскарження спрямовано насамперед на реалізацію права на справедливий суд, гарантованого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенції). Його забезпечення є однією з важливих гарантій ухвалення правосудного рішення у кримінальному провадженні.
Проте «право на суд», одним із аспектів якого є право доступу, не є абсолютним і може підлягати обмеженням, накладення яких дозволено за змістом, особливо щодо умов прийнятності скарги. При цьому обмеження, накладене на доступ до суду, буде несумісним з п. 1 ст. 6 Конвенції, якщо воно не має законної мети або коли не існує розумної пропорційності між застосованими засобами та законністю мети, яку прагнуть досягти.
Так, у Рішенні Конституційного Суду України від 12 червня 2012 року              №13-рп/2012 зазначено, що, встановлюючи обмеження права на апеляційне та касаційне оскарження судових рішень, законодавець повинен керуватися такою складовою принципу верховенства права, як пропорційність. За правовою позицією Конституційного Суду України обмеження прав і свобод людини і громадянина є допустимим виключно за умови, що таке обмеження є домірним (пропорційним) та суспільно необхідним.
Отож, Конституцією України допускається можливість обмеження права на апеляційне та касаційне оскарження рішення суду, однак воно не може бути свавільним та несправедливим. Таке обмеження має встановлюватись виключно Конституцією та законами України; переслідувати легітимну мету; бути обумовленим суспільною необхідністю досягнення цієї мети, пропорційним та обґрунтованим.
Законом, який конкретизує положення Конституції України щодо обмеження можливості оскарження рішень суду, також виступає КПК України.
За приписами ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого, а також на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується його прав, свобод, законних інтересів, судом вищого рівня в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Як убачається з матеріалів провадження, Шполянський районний суд Черкаської області вироком від 14 лютого 2023 року визнав ОСОБА_7 невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 3 ст. 15 - ч. 5 ст. 185 КК та виправдав за недоведеністю наявності в його діянні складу інкримінованого кримінального правопорушення. 
Після проголошення виправдувального вироку Шполянський районний суд Черкаської області 14 лютого 2023 року в окремому судовому засіданні постановив ухвалу про звернення в дохід держави внесеної ТОВ «ВП «Імпульс Плюс» стосовно ОСОБА_7 застави в розмірі 744 300,00 грн.
Положеннями ст. 392 КПК визначено, що в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме: 1) вироки, крім випадків, передбачених статтею 394 цього Кодексу; 2) ухвали про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру; 3) інші ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом (ч. 1).
Ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених частиною першою цієї статті, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених цим Кодексом. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою цієї статті (ч. 2).
Частинами 8 - 10 статті 182 КПК передбачено, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.
Питання про звернення застави в дохід держави вирішується слідчим суддею, судом за клопотанням прокурора або за власною ініціативою суду в судовому засіданні за участю підозрюваного, обвинуваченого, заставодавця, в порядку, передбаченому для розгляду клопотань про обрання запобіжного заходу. 
У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 цього Кодексу.
Відповідно до положень ст. 203 КПК ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію після закінчення строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження або винесення ухвали про скасування запобіжного заходу в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Суддя Черкаського апеляційного суду відмовив у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою захисника з тих підстав, що ухвала суду першої інстанції про звернення застави в дохід держави за положеннями ст. 392 КПК не підлягає окремому апеляційному провадженню.
Проте колегія суддів касаційного суду зважає на те, що ухвала суду першої інстанції постановлена після ухвалення виправдувального вироку, що не узгоджується з указаними приписами кримінального процесуального закону.
Відтак суддя апеляційного суду безпідставно не допустив апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 до апеляційного провадження ухвалою від 17 березня 2023 року, порушивши його право на суд у розумінні ст. 6 Конвенції.
Суд касаційної інстанції в цьому провадженні констатує допущення судом апеляційної інстанції істотного порушення норм кримінального процесуального закону, тому касаційна скарга захисника підлягає задоволенню, а ухвала судді апеляційного суду на підставі п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК України - скасуванню з призначенням нового розгляду в суді апеляційної інстанції, під час якого суду слід урахувати викладене та постановити законне й обґрунтоване судове рішення.
Керуючись статтями 441, 442 КПК України, Суд 
постановив:
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_6 задовольнити.
Ухвалу судді Черкаського апеляційного суду від 17 березня 2023 року про відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 на ухвалу Шполянського районного суду Черкаської області від 14 лютого 2023 року та повернення апеляційної скарги у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_7 скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Постанова набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1                             ОСОБА_2                              ОСОБА_3