ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2023 року 
м. Київ

справа № 802/651/18-а
касаційне провадження № К/9901/65994/18 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Бившевої Л.І.,
суддів: Хохуляка В.В.,  Ханової  Р.Ф., 
 
розглянув у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Головного управління ДФС у Вінницькій області на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 17.05.2018 (суддя -  Поліщук І.М.) та постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 06.09.2018 (головуючий суддя - Смілянець Е.С., судді - Сушко О.О., Залімський І.Г.) у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Вінницяоблагротехсервіс» до Головного управління ДФС у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування рішень, 
УСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю «Вінницяоблагротехсервіс» (далі - позивач, Товариство, платник) звернулось до суду з позовом  до Головного управління ДФС у Вінницькій області (далі - відповідач, Управління, контролюючий орган), в якому просило визнати протиправним та скасувати наказ про проведення документальної позапланової виїзної перевірки від 06.02.2018 №674 та рішення про застосування адміністративного арешту майна від 16.02.2018. 
Обґрунтовуючи вимоги, позивач зазначив про відсутність правових підстав у контролюючого органу для проведення перевірки, оскільки, Товариство надало відповідь на письмовий запит відповідача, де вказало на обставини, які свідчать про невідповідність письмового запиту вимогам законодавства України, а також повідомило про те, що у разі пред`явлення податковим органом законних вимог, вони будуть виконані в передбаченому законодавством України порядку та строки.
Вінницький окружний адміністративний суд рішенням від 17.05.2018, залишеним без змін постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 06.09.2018, позов задовольнив частково: визнав протиправним та скасував наказ Управління про проведення документальної позапланової виїзної перевірки Товариства від 06.02.2018 №674. Припинив адміністративний арешт майна Товариства, застосований згідно з рішенням від 16.02.2018. В решті позовних вимог відмовив.
Задовольняючи позовні вимоги, суди виходили з того, що запит про надання інформації від 23.10.2017 №4246/10/02-32-14-15 був оформлений контролюючим органом з порушенням законодавчо встановленого порядку, а тому, відповідно до пункту 73.3 статті 73 ПК України позивач звільнений від обов`язку надавати відповідь на такий запит, та відповідно, у контролюючого органу були відсутні правові підстави для видання наказу про призначення позапланової виїзної перевірки платника податків на підставах, визначених підпунктами 78.1.1, 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 ПК України (не надання пояснень та їх документального підтвердження), що свідчить про протиправність оскаржуваного наказу і, як наслідок,  протиправність застосування до платника адміністративного арешту майна, як способу забезпечення виконання ним його обов`язків.
Відповідач, не погодившись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, звернувся до суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати судові рішення попередніх інстанцій та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог. 
В обґрунтування своїх вимог відповідач посилається на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права. Скаржник доводить, що ним в наслідок аналізу податкові інформації, отриманої та опрацьованої відповідно до вимог статей 72, 73, 74 ПК України виявлено обставини, що свідчать про недостовірність визначення платником даних, що містяться у податкових деклараціях з податку на прибуток за 2014 рік по взаємовідносинах з підприємством ТОВ «Норд-Люкс» на суму 209,7 тис грн, що свідчить про недотримання позивачем положень статті 134 ПК України, Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в України», Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88. Стверджує про правомірність видання ним наказу на проведення перевірки, оскільки, позивачем не надано відповідь на запит контролюючого органу, що є підставою для проведення перевірки відповідно до підпунктів 78.1.1, 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 ПК України.
В касаційній скарзі не вказано, в чому саме полягає неправильне застосування судами норм матеріального права, контролюючий орган фактично викладає обставини, якими він керувався під час видання оскаржуваного наказу.
Позивач у запереченнях на касаційну скаргу, посилаючись на законність і обґрунтованість судових рішень першої та апеляційної інстанцій, просить залишити їх без змін, а скаргу відповідача залишити без задоволення. 
Верховний суд у складі Касаційного адміністративного суду ухвалою від 26.11.2018 відкрив провадження за касаційною скаргою відповідача та витребував матеріали справи з суду першої інстанції.
Верховний суд у складі Касаційного адміністративного суду ухвалою від 20.11.2023 визнав за можливе розглянути справу у попередньому судовому засіданні 21.11.2023.
Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду перевірив наведені у касаційній скарзі доводи відповідача та дійшов висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.
Судами попередніх інстанцій установлено, що 23.10.2017 контролюючим органом надіслано на адресу платника письмовий запит за №4246/10/02-32-14-15 про надання інформації (пояснень та їх документальних підтверджень), а саме: завірені належним чином копії документів, що безпосередньо стосуються господарських відносин, виду, обсягу, і якості операцій та розрахунків (їх відображення в обліку звітності) за 2014 рік між платником та ТОВ "Норд-Люкс".
Підставою для надання відповідної інформації у запиті зазначено отриману Управлінням податкову інформацію, надану прокуратурою Черкаської області по ТОВ "Норд-Люкс", відповідно до якої з`ясовано документальне оформлення останнім господарських операцій за відсутності їх реального здійснення. Згідно з отриманою інформацією податковий орган дійшов висновку про недостовірність визначених платником даних, що містяться у податкових деклараціях з податку на прибуток за 2014 рік по взаємовідносинах з ТОВ "Норд-Люкс".
17.11.2017 позивачем листом надано відповідь на письмовий запит відповідача від 23.10.2017 №4246/10/02-32-14-15, де останній зазначив, що в порушення частини першої пункту 73.3 статті 73 ПК України у запиті не вказано про виявлені будь-які факти, які свідчать про порушення платником  податкового чи валютного законодавства або законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації доходів, одержаних злочинним шляхом. Також, звернув увагу на те, що в декларації за 2014 рік не декларувались окремо господарські операції з конкретними контрагентами, а наводилась узагальнена інформація по статтях доходів і витрат, відтак, стверджувати про недостовірність декларації з наведених підстав є недоречним. Більше того, у ТОВ "Норд-Люкс" в 2014 році придбавались основні засоби, вартість яких не включалась до складу витрат в декларації з податку на прибуток згідно з вимогами ПК України. З огляду на викладене, Товариство вказало, що не вбачає законних підстав для надання затребуваної інформації та повідомило, що у разі пред`явлення податковим органом законних вимог, вони будуть виконані в передбачений законодавством України порядок та строки.
Керуючись положеннями статті 20, пункту 75.1 статті 75, підпунктів 78.1.1, 78.1.4 пункту 78.1 статті  78, пункту 82.2 статті 82 ПК України та з метою перевірки дотримання вимог податкового законодавства Товариством по взаємовідносинах з ТОВ "Норд-Люкс" за 2014 року, Управлінням видано наказ від 06.02.2018 №674 про проведення документальної позапланової виїзної перевірки Товариства.
08.02.2017 контролюючим органом сформовано направлення №275 щодо проведення документальної позапланової виїзної перевірки платника тривалістю 5 робочих днів.
09.02.2018 з метою здійснення перевірки, посадовими особами Управління здійснено вихід за податковою адресою Товариства, внаслідок якого складено акти від 09.02.2018 №99/02-32-14-15/00914591 про відмову посадових осіб Товариства від підпису у направленні на перевірку та №100/02-32-14-15/00914591 про відмову посадових осіб позивача у допуску до проведення позапланової документальної виїзної перевірки.
На підставі вказаних актів начальником управління аудиту Управління сформовано подання про застосування адміністративного арешту майна платника податків від 15.02.2018.
У подальшому контролюючим органом прийнято рішення про застосування адміністративного арешту майна платника податків від 16.02.2018.
Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 19.02.2018 у справі №802/578/18-а, залишеним без змін постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду  від 03.04.2018, підтверджено обґрунтованість рішення Управління від 16.02.2018 про застосування адміністративного арешту майна платника податків.
Надаючи оцінку правомірності прийняття відповідачем оскаржуваних рішень, Верховний Суд виходить із такого.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, регулює ПК України, який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
Підпунктом 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 ПК України визначено, що контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.
Пунктом 75.1 статті 75 ПК України передбачено право органів державної податкової служби проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Відповідно до підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 ПК України, документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також, отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.
Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.
Документальна планова перевірка проводиться відповідно до плану-графіка перевірок.
Порядок проведення документальних позапланових виїзних перевірок регламентовано статтею 78 ПК України.
Так, згідно з підпунктом 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 ПК України документальна позапланова виїзна перевірка здійснюється, зокрема, за наслідками отримання податкової інформації, що свідчить про порушення платником податків валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов`язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків відповідно валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.
За правилами підпункту 73.3 статті 73 ПК України контролюючі органи мають право звернутися до платників податків та інших суб`єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження. Такий запит підписується керівником (заступником керівника) контролюючого органу і повинен містити підстави для надіслання запиту відповідно до цього пункту, із зазначенням інформації, яка це підтверджує, перелік інформації, яка запитується, та перелік документів, які пропонується надати, а також печатку контролюючого органу.
Письмовий запит про подання інформації надсилається платнику податків або іншим суб`єктам інформаційних відносин за наявності хоча б однієї з таких підстав: 1) за результатами аналізу податкової інформації, отриманої в установленому законом порядку, виявлено факти, які свідчать про порушення платником податків податкового, валютного законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи; 2) для визначення відповідності умов контрольованої операції принципу "витягнутої руки" під час здійснення податкового контролю за трансфертним ціноутворенням відповідно до статті 39 цього Кодексу та/або для визначення рівня звичайних цін у випадках, визначених цим Кодексом; 3) виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків; 4) щодо платника податків подано скаргу про ненадання таким платником податків: податкової накладної покупцю або про допущення продавцем товарів/послуг помилок при зазначенні обов`язкових реквізитів податкової накладної, передбачених пунктом 201.1 статті 201 цього Кодексу, та/або порушення продавцем/покупцем граничних термінів реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної та/або розрахунку коригування; акцизної накладної покупцю або про порушення порядку заповнення та/або порядку реєстрації акцизної накладної; 5) у разі проведення зустрічної звірки; 6) в інших випадках, визначених цим Кодексом.
Платники податків та інші суб`єкти інформаційних відносин зобов`язані подавати інформацію, визначену у запиті контролюючого органу, та її документальне підтвердження протягом одного місяця з дня, що настає за днем надходження запиту (якщо інше не передбачено цим Кодексом). У разі, коли запит складено з порушенням вимог, викладених в абзацах першому та другому цього пункту, платник податків звільняється від обов`язку надавати відповідь на такий запит.
Пунктом 78.4 статті 78 ПК України передбачено, що про проведення документальної позапланової перевірки керівник контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.
Аналіз наведених положень свідчить, що обов`язковою передумовою здійснення документальної перевірки є направлення платнику податків запиту про надання пояснень та їх документального підтвердження. При цьому, підставою для направлення самого запиту про надання пояснень та їх документального підтвердження, окрім іншого, є отримання податковим органом податкової інформації, яка свідчить про порушення платником податків валютного, податкового та іншого не врегульованого ПК України законодавства або у разі виявлення недостовірних даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків.
Як установлено судовими інстанціями, підставою для надсилання позивачу письмового запиту про надання пояснень та їх документального підтвердження слугувала отримана відповідачем інформація, яка надійшла від прокуратури Черкаської області щодо ТОВ "Норд-Люкс", за результатами аналізу якої податковий орган дійшов висновку про недостовірність визначених платником даних, що містяться у податкових деклараціях з податку на прибуток за 2014 рік по взаємовідносинах з ТОВ "Норд-Люкс".
Із листа прокуратури Черкаської області від 12.09.2017 №04/5-799 вбачається, що слідчим управління фінансових розслідувань Головного управління ДФС у Черкаській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 205 Кримінального кодексу України. В ході розслідування встановлено, що невідомими особами упродовж 2013-2014 років, з метою покриття незаконної діяльності створено та придбано ряд підприємств, серед яких наявне ТОВ "Норд-Люкс". За наслідками дослідження фінансово-господарських операцій встановлено, що упродовж 2013, 2014 років ними сформовано податковий кредит з податку на додану вартість для підприємств, які зареєстровані на території обслуговування Головного управління ДФС у Вінницькій області.
На підставі наведеної інформації контролюючим органом зроблено висновок про документальне оформлення зазначених вище господарських операцій за відсутності їх реального здійснення та, як наслідок, недостовірність визначених платником даних, що містяться у податкових деклараціях з податку на прибуток за 2014 рік по взаємовідносинах з ТОВ "Норд-Люкс".
В листі прокуратури Черкаської області від 12.09.2017 №04/5-799 не вказано жодних обставин, які б достеменно свідчили про порушення позивачем податкового чи будь-якого іншого законодавства або про недостовірність відображених ним у декларації відомостей, оскільки, відображена у ньому інформація стосується лише господарської діяльності контрагента позивача - ТОВ "Норд-Люкс", і жодним чином не доводить факт допущення позивачем будь-яких порушень.
В запиті контролюючого органу про надання пояснень та їх документального підтвердження конкретно не визначено жодної з шести, передбачених пунктом 73.3 статті 73 ПК України, підстав для направлення такого запиту. 
Ураховуючи наведені правові норми та встановлені обставини у даній справі, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, що запит контролюючого органу про надання інформації від 23.10.2017 №4246/10/02-32-14-15 оформлений з порушенням законодавчо встановленого порядку, відтак, у контролюючого органу були відсутні правові підстави для видання оскаржуваного наказу, і як наслідок, відсутні підстави для прийняття відповідачем рішення про застосування адміністративного арешту майна.
Доводи касаційної скарги зводяться виключно до непогодження з оцінкою обставин справи, наданою судами попередніх інстанцій. Касаційна скарга не містить інших обґрунтувань ніж ті, які були зазначені (наведені) у запереченнях, апеляційній скарзі, та з урахуванням яких суд апеляційної інстанції вже надавав оцінку встановленим обставинам справи. Обґрунтувань неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права касаційна скарга відповідача не містить.
З огляду на викладене та враховуючи, що за правилами частини другої статті 341 КАС України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази, а суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушення норм процесуального права, які б могли вплинути на встановлення дійсних обставин справи, та правильно застосував норми матеріального права, Верховний Суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги відповідача без задоволення, а оскаржуваних судових рішень - без змін.
Керуючись статтями 341, 349, 350, 355, 356, 359 КАС України, Суд -
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу Головного управління ДФС у Вінницькій області залишити без задоволення.
Рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 17.05.2018 та постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 06.09.2018 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Судді | Л.І. Бившева В.В. Хохуляк   Р.Ф. Ханова