Справа № 465/5345/23                         Головуючий у 1 інстанції: Кузь В.Я. 
Провадження № 22-ц/811/2417/23                 Доповідач в 2-й інстанції: Приколота Т. І. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

14 вересня 2023 року м.Львів

Справа № 465/5345/23
 Провадження № 22ц/811/2417/23

Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Приколоти Т.І.,
суддів : Мікуш Ю.Р., Савуляка Р.В.
секретар Іванова О.О.

розглянув цивільну справу апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» на ухвалу Франківського районного суду м. Львова, постановлену у м. Львові 24 липня 2023 року у складі судді Кузя В.Я., у справі за позовом АТ «Райффайзен Банк» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості, заяву АТ «Райффайзен Банк» про забезпечення позову, -
встановив:
18 липня 2023 року АТ «Райффайзен Банк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Банком подано до суду заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно відповідача, а саме: квартиру АДРЕСА_1 . В обґрунтування заяви позивач посилається на те, що накладення арешту на нерухоме майно відповідача стане стимулюванням щодо виконання боргових зобов`язань перед банком та гарантією виконання можливого рішення суду при задоволенні позовних вимог.
Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 24 липня 2023 року відмовлено у задоволення заяви.
Ухвалу суду оскаржує АТ «Райффайзен Банк». В апеляційній скарзі зазначає про незаконність та необґрунтованість ухвали суду. Просить ухвалу суду скасувати та постановити нове рішення про задоволення заяви про забезпечення позову. Вказує, що відповідачем не виконані зобов`язання за кредитним договором, а тому заявлений спосіб забезпечення позову є способом для запобігання можливих порушень майнових прав чи охоронюваних законом інтересів банку. 
Ухвалою апеляційного суду від 14 вересня 2023 року задоволено заяву представника Акціонерного товариства «Райффайзен Банк»» Олексюк М.М. про її участь в судовому засіданні у режимі відеоконференції. Роз`яснено представнику заявника, що відповідно до ч.5 ст. 212 ЦПК України ризики технічної неможливості участі в відеоконференції поза межами приміщення суду, переривання зв`язку, тощо несе учасник справи, який подав відповідну заяву.
14 вересня 2023 року не виявилося можливим провести судове засідання в режимі відеоконференції з технічних причин (через відсутність зв`язку).
Суд ухвалив проводити розгляд справи у відсутності її учасників, які належно повідомлені про час та місце розгляду справи.
Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не провоодиться. Датою ухвалення рішення, прийнятого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення.
Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
На підставі ст.ст. 76-81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 
Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства.
Ухвала суду першої інстанції мотивована наступним.
Відповідно до ч.1 та 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити, передбачених ст. 150 цього Кодексу, заходів забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 150  ЦПК України позов забезпечується  накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.
Відповідно до ч.3 цієї статті заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній (за винятком випадку, передбаченого ч.4 ст.151 ЦПК), якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що: між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.
Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій по вжиттю судом на прохання осіб, які беруть участь у справі, передбачених законом заходів, що гарантують в майбутньому реальне виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.
Забезпечення позову є встановленням судом обмежень суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволення претензій позивача (заявника).
Інститут забезпечення позову в цивільному процесі сприяє дійсному і ефективному виконанню судового рішення, а тим самим і здійснення реального захисту порушених, оспорюваних і невизнаних прав, свобод та інтересів осіб.
Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача.
Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.
Забезпечення позову - це заходи припинення дій, які можуть утруднити виконання майбутнього рішення суду чи зробити його виконання неможливим, і повинні гарантувати можливість реалізації позовних вимог у разі задоволення позову, які направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання рішення суду.
Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки у відповідно до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.
Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких вона звернулася або має намір звернутися до суду.
Заявником не надано суду доказів, які б свідчили про те, що існує реальна загроза невиконання в майбутньому рішення суду у випадку задоволення позовних вимог позивача, як і не надано доказів того, що станом на день подання позову відповідачем вживаються дії щодо уникнення відповідальності.
На підставі встановлених обставин суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про відсутність підстав для застосування заходів забезпечення позову у виді накладення арешту на нерухоме майно відповідача - квартиру АДРЕСА_1 .
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, які не спростовані доводами апеляційної скарги. Ухвала суду прийнята з додержанням вимог закону. Підстави для скасування оскаржуваної ухвали не встановлені.
Керуючись: ст. ст. 149, 367, п.1 ч.1 ст.374, ст.ст. 375, 381-384, 388-391 ЦПК України, суд,-
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» залишити без задоволення.

       Ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 24 липня 2023 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складено 19 вересня 2023 року.

Головуючий-______________________Т.І.Приколота

Судді:____________Ю.Р. Мікуш    ___________Р.В. Савуляк