ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 листопада 2023 року
м. Київ
Справа № 317/1651/23 
Номер провадження в апеляційному суді 11-кп/807/919/23
Провадження № 51 - 4210 км 23
 
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого           ОСОБА_1 ,
суддів                        ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
 
за участю: 
секретаря судового засідання               ОСОБА_4 ,                                  
прокурора                                                    ОСОБА_5 ,    
 
розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Запорізького апеляційного суду від                  23 червня 2023 року.
Зміст судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини
Ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 14 квітня 2023 року відмовлено у задоволенні подання Державної установи «Біленьківська виправна колонія № 99» про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_6 . 
Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 23 червня 2023 року відмовлено у відкритті провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Запорізького районного суду Запорізької області від 14 квітня 2023 року на підставі               ст. 399 ч. 4 КПК України.
Вимоги касаційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу апеляційного суду від 23 червня 2023 року та призначити новий розгляд в суді апеляційної інстанції.  Надаючи власну оцінку обставинам свого звернення до апеляційного суду з апеляційною скаргою на ухвалу Запорізького районного суду Запорізької області від 14 квітня 2023 року, вважає, що апеляційний суд в порушення вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 24 КПК України безпідставно відмовив йому у поновленні строку на апеляційне оскарження цієї ухвали суду першої інстанції, чим позбавив його права на апеляційне оскарження цього судового рішення, що є підставою для скасування ухвали апеляційного суду. Зокрема вказує на те, що він не реалізував свого законного права на оскарження рішення суду першої інстанції, яке підлягає оскарженню, а тому висновок апеляційного суду про те, що він порушує питання про перегляд остаточного рішення, лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення, є помилковим. Вважає, що допущені апеляційним судом порушення вимог процесуального закону відповідно до вимог ст. 412 КПК України є істотними та є підставою для скасування ухвали апеляційного суду.  
Заперечень на касаційну скаргу засудженого від учасників судового провадження не надходило.   
Позиції учасників судового провадження 
Прокурор в судовому засіданні вважала касаційну скаргу необґрунтованою та просила залишити її без задоволення.   
Мотиви Суду 
Заслухавши доповідача, вислухавши доводи учасників касаційного розгляду,   перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла до наступних висновків. 
Згідно зі ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу. Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги. 
Відповідно до ст. 370, ст. 418 ч. 2 КПК України ухвала суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті апеляційного провадження повинна бути законною, обґрунтованою та вмотивованою. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави для його ухвалення.   
Відповідно до вимог ст. 399 ч. 4 КПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження лише, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, або судове рішення оскаржене виключно з підстав, з яких воно не може бути оскарженим згідно з положеннями статті 394 цього Кодексу.
Відповідно до вимог ст. 399 ч. 6 КПК України ухвала про відмову у відкритті провадження може бути оскаржена в касаційному порядку. 
Право особи на апеляційне оскарження, спрямоване насамперед на реалізацію гарантованого ст. 6 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» права на справедливий суд. Забезпечення такого права є однією з важливих гарантій ухвалення правосудного рішення у кримінальному провадженні. 
Відповідно до вимог ст.24 КПК України кожному гарантується право на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується прав, свобод, законних інтересів особи, судом вищого рівня в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Відповідно до частин 1, 2 ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
У пункті 8 частини 2 статті 129 Конституції України  закріплено гарантії, згідно з яким однією із основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Відповідно до ст. 24, ст. 392 ч. 3 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом. Аналогічним чином гарантується право на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується прав, свобод чи інтересів особи, судом вищого рівня, зокрема в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді у випадках, передбачених цим Кодексом.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що Запорізьким районним судом Запорізької області в порядку ст. ст. 537, 539 КПК України розглянуто подання Державної установи «Біленьківська виправна колонія № 99» про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_6 та ухвалою від 14 квітня 2023 року відмовлено у його задоволенні. 
Не погодившись із таким рішенням суду першої інстанції, захисник засудженого ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_7 оскаржив його в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду, подавши одночасно з апеляційною скаргою заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження. 
Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 11 травня 2023 року клопотання захисника засудженого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Запорізького районного суду Запорізької області від 14 квітня 2023 року щодо ОСОБА_6 залишено без задоволення та повернуто йому апеляційну скаргу разом з доданими матеріалами на підставі ст. 399 ч. 3 п. 4 КПК України. В цій же ухвалі апеляційного суду зазначено, що повернення апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 не позбавляє засудженого ОСОБА_6 права на самостійне звернення з апеляційною скаргою з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження.
Постановою Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 07 листопада 2023 року зазначену ухвалу Запорізького апеляційного суду від 11 травня 2023 року залишено без зміни.
За таких обставин, засуджений ОСОБА_6 , який перебуває під вартою в                                 ДУ «Біленьківська виправна колонія № 99», звернувся із власною апеляційною скаргою на ухвалу Запорізького районного суду Запорізької області від 14 квітня 2023 року, зазначивши в ній також клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарженні відповідно до вимог ст. 117 КПК України. 
Тобто, засуджений ОСОБА_6 відповідно до вимог ст. ст. 392, 393, 539 КПК України, будучи особою, яка має право на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції, яка безпосередньо стосується його прав, свобод та інтересів, звернувся із апеляційною скаргою на ухвалу суду першої інстанції щодо нього, зазначивши у ній клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження із наведенням відповідного обґрунтування. 
Суд апеляційної інстанції, приймаючи рішення про відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Запорізького районного суду Запорізької області від 14 квітня 2023 рокуна підставі ст. 399 ч. 4 КПК України, не врахував вищезазначених положень процесуального закону, які надають засудженому ОСОБА_6 право на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції, яка стосується його прав, свобод та інтересів, та дійшов до помилкового висновку про те, що ухвала Запорізького районного суду Запорізької області від 14 квітня 2023 року не підлягає оскарженню ним в апеляційному порядку. 
Отже, під час розгляду справи судом апеляційної інстанції допущено порушення вимог кримінального процесуального закону, яке є істотним, оскільки ставить під сумнів законність і обґрунтованість судового рішення, що у відповідності з вимогами ст. 438 ч. 1 п. 1 КПК України є підставою для скасування такого рішення. 
Враховуючи зазначене, ухвала апеляційного суду підлягає скасуванню із призначенням нового розгляду у суді апеляційної інстанції, а касаційна скарга засудженого - задоволенню частково. 
При новому розгляді в суді апеляційної інстанції необхідно врахувати наведене,  апеляційний розгляд здійснити відповідно до вимог КПК України та прийняти законне і обґрунтоване рішення.
Керуючись ст. ст. 436, 438 КПК України, Суд
ухвалив:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_6 задовольнити частково. 
Ухвалу Запорізького апеляційного суду від 23 червня 2023 року скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.  
Постанова Верховного Суду є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1 	ОСОБА_2 	ОСОБА_3