УХВАЛА
 
17 листопада 2023 року
м. Київ
 
справа № 570/775/17
провадження № 61-14444ск23 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Русинчука М. М., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1  на постанову Рівненського апеляційного суду від 07 вересня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа - Шпанівська сільська рада Рівненського району Рівненської області, про визнання договорів дарування недійсними, скасування свідоцтва про право на спадщину за законом,
ВСТАНОВИВ:
05 жовтня 2023 року (згідно штемпеля на поштовому конверті) ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Рівненського апеляційного суду від 07 вересня 2023 року.
Ухвалою Верховного Суду від 12 жовтня 2023року касаційну скаргу залишено без руху, заявнику надано строк для усунення недоліків касаційної скарги (десять днів з  моменту отримання ухвали про залишення без руху). Запропоновано особі, яка подала касаційну скаргу, надіслати уточнену касаційну скаргу, яка має відповідати статтям 389, 392 ЦПК України разом з доданими до неї документами, відповідно до кількості учасників справи.
30 жовтня 2023 року засобами поштового зв`язку ОСОБА_1 на усунення недоліків касаційної скарги, надіслав уточнену касаційну скаргу разом з доданими до неї матеріалами відповідно до кількості учасників справи.
В уточненій касаційній скарзі ОСОБА_1 посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, посилається як на підставу касаційного оскарження на пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України, що апеляційний суд не дослідив зібрані у справі докази.
Касаційна скарга підлягає поверненню з таких мотивів.
У пункті 5 частини другої статті 392 ЦПК України передбачено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав). 
Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу. 
У пункті 4 частини другої статті 389 ЦПК України зазначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадку, якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
Відповідно до частини першої статті 411 ЦПК України судові рішення підлягають обов`язковому скасуванню з направленням справи на новий розгляд, якщо:
1) справу розглянуто і вирішено неповноважним складом суду;
2) в ухваленні судового рішення брав участь суддя, якому було заявлено відвід, і судом касаційної інстанції визнано підстави про відвід обґрунтованими, якщо касаційну скаргу обґрунтовано такою підставою;
3) судове рішення не підписано будь-яким із суддів або підписано не тими суддями, що зазначені в судовому рішенні;
4) судове рішення ухвалено суддями, які не входили до складу колегії, що розглянула справу;
5) справу розглянуто за відсутності будь-кого з учасників справи, належним чином не повідомлених про дату, час і місце судового засідання, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою касаційну скаргу такою підставою;
6) судове рішення ухвалено судом з порушенням правил інстанційної або територіальної юрисдикції;
8) суд прийняв рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі.
Згідно з частиною третьою статті 411 ЦПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, на які посилається заявник у касаційній скарзі, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо: 1) суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 389 цього Кодексу; або 2) суд розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу, що підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження; або 3) суд необґрунтовано відхилив клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи; або 4) суд встановив обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів.
В уточненій касаційній скарзі відсутнє обґрунтування підстав касаційного оскарження судових рішень, передбачених пунктом 4 частини другої статті 389 ЦПК України, зокрема, немає конкретного посилання на допущення судами порушень, передбачених частинами першою, третьою статті 411 ЦПК України. 
Доводи касаційної скарги, що суд не дослідив зібрані у справі докази, без наведення обґрунтування підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 389 цього Кодексуне можуть бути підставою для відкриття (відмови) касаційного оскарження, оскільки посилання на пункт 1 частини третьої статті 411 ЦПК України може бути підставою для відкриття (відмови) лише у взаємозв`язку з обґрунтованими підставами касаційного оскарження передбаченими пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 389 ЦПК України.
Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).
Відповідно до положень частини третьої статті 185, частини другої статті 393 ЦПК України касаційна скарга вважається неподаною і повертається особі, яка її подала, якщо не усунуті її недоліки у встановлений судом строк відповідно до вказівок в ухвалі суду про залишення скарги без руху.
У встановлений судом строк та станом на 17 листопада 2023 року, вимоги ухвали Верховного Суду від 12 жовтня 2023 року не виконані, тому касаційну скаргу належить визнати неподаною та повернути скаржнику на підставі частини третьої статті 185, частини другої статті 393 ЦПК України. 
Повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення скарги.
Керуючись статтями 185, 260, 393 ЦПК України
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу  ОСОБА_1  на постанову Рівненського апеляційного суду від 07 вересня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа - Шпанівська сільська рада Рівненського району Рівненської області, про визнання договорів дарування недійсними, скасування свідоцтва про право на спадщину за законом визнати неподаною та повернути скаржнику.
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити скаржнику.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Суддя                                                                                                            М. М. Русинчук