ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
33001 , м. Рівне,  вул. Яворницького, 59
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 жовтня 2023 року                                                         Справа №  14/325"б"(906/293/22) 

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючий суддя Юрчук М.І., суддя Саврій В.А. ,  суддя Крейбух О.Г. 

секретар судового засідання Гончарук Б.О.

за участю представників сторін:
позивача: Горук В.А. - арбітражний керуючий
відповідача:  Стахов А.О. - адвокат  
кредитора (АТ "Укртрансгаз"): адвокат - Кравченко С.В. 

розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції апеляційну скаргу Ліквідатора Відкритого акціонерного товариства "Коровинецький цукровий завод" Горука Віктора Андрійовича на рішення Господарського суду Житомирської області, ухваленого 13.07.23р. суддею Гнисюком С.Д. у м. Житомирі, повний текст складено  19.07.23р.  у справі №  14/325"б"(906/293/22) 
за позовом Ліквідатора Відкритого акціонерного товариства "Коровинецький цукровий завод" Горука Віктора Андрійовича 
до ОСОБА_1  
про стягнення 587774,00 грн 
у межах справи №14/325 "б"
про банкрутство Відкритого акціонерного товариства "Коровинецький цукровий завод"

ВСТАНОВИВ:

1. Процесуальне рішення, яке оскаржується у суді апеляційної інстанції.
1.1. Предметом оскарження в суді апеляційної інстанції є рішення  Господарського суду рішення Житомирської області від  13.07.2023 у справі №14/325"б"(906/293/22)
1.2. Рішенням Господарського суду Житомирської області від 13.07.2023 у справі №14/325"б"(906/293/22) відмовлено у задоволенні заяви ліквідатора Відкритого акціонерного товариства "Коровинецький цукровий завод" Горука Віктора Андрійовича про стягнення з ОСОБА_1 587774,00 грн. 
2. Короткий зміст рішення суду першої інстанції. 
2.1. Рішення суду першої інстанції, мотивоване тим, що арбітражний керуючий Захарченко Ірина Вікторівна ліквідатором Відкритого акціонерного товариства "Коровинецький цукровий завод" була призначена постановою Господарського суду Житомирської області від 18.07.2013.
2.2. Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 16.01.2017 усунуто арбітражного керуючого Захарченко І.В. від виконання обов`язків ліквідатора Відкритого акціонерного товариства "Коровинецький цукровий завод".
2.3. Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 01.02.2018 призначено ліквідатором Відкритого акціонерного товариства "Коровинецький цукровий завод" у справі № 14/325"б" арбітражного керуючого Горука Віктора Андрійовича.
2.4. Під час виконання повноважень ліквідатора ВАТ "Коровинецький цукровий завод" у 2013-2015 роках арбітражним керуючим Захарченко І.В. були отримані готівкові кошти під звіт для господарських витрат на купівлю товарів, оплату послуг і за виконані роботи на суму 485330,00грн.
2.5. Матеріалами справи підтверджується, що 06.02.2023 на адресу Господарського суду Житомирської області від представників Захарченко І.В. надійшли докази на підтвердження витрат, у тому числі зведені відомості по квитанціям (т.2 а.с.30-31 витрати на суму 129 168,24 грн. та  а.с. 103-104 виплати заробітної плати, вихідної допомоги в розмірі 433 574,62грн.).
2.6. Щодо витрат, які виникли в ході ліквідаційної процедури, у тому числі за період з 2013 по 2015 роки, суд першої інстанції, оглянувши оригінали доказів,  таблицю №1 витрат ліквідатора в процедурі ліквідації банкрута за період з 01.08.2013 по 10.01.2015 та долучивши відповідні копії до матеріалів справи, прийшов до висновку, що кошти були витрачені ліквідатором Захарченко І.В. на покриття витрат при здійснені своїх повноважень у відповідності саме до норм Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (Закон про банкрутство), а відтак не були збережені безпідставно.
2.7. Щодо витрат на виплату заробітної плати, аліментів та інше, у тому числі за період з 2013 по 2015 роки.
2.7.1. Судом першої інстанції встановлено, що арбітражним керуючим Захарченко І.В. здійснено виплати фізичним особам, але суду не надано доказів на підтвердження перебування осіб, зазначених у платіжних відомостях, у трудових відносинах з боржником та розміру заборгованості по заробітній платі перед кожним працівником, тому суд з наданих платіжних  відомостей та видаткових касових ордерів не може встановити факт погашення заборгованості по заробітній платі саме перед працівниками ВАТ "Коровинецький цукровий завод" та в належній сумі.
2.7.2. З огляду на викладене, суд дійшов до висновку про недоведеність належності спрямування ОСОБА_1 коштів на виплату заробітної плати, аліментів та інше.
2.8. Щодо заяви про застосування строків позовної давності, суд зазначає про наступне.
2.8.1. Місцевий господарський суд, проаналізувавши дати, у яких мало місце зняття грошових коштів, прийшов до висновку, що строк позовної давності по кожній із подій сплинув. Доказів переривання строку позовної давності матеріали справи не містять.
2.8.2. Враховуючи, що строк позовної давності сплинув, суд відмовив позивачу у стягненні заявлених сум безпідставно отриманих арбітражним керуючим Захарченко І.В. коштів.
2.9. У зв`язку з відмовою у задоволенні вимоги про стягнення безпідставно отриманих коштів, місцевий господарський суд відмовив позивачу у задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача процентів за користування коштами, оскільки вони є похідними від основної вимоги про стягнення безпідставно набутих грошових коштів.
3. Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу; короткий зміст вимог апеляційної скарги.
3.1. Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, Ліквідатор Відкритого акціонерного товариства "Коровинецький цукровий завод" Горук Віктор Андрійович звернувся до апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, скасувати рішення Господарського суду Житомирської області від 13.07.2023 у справі №14/325"б"(906/293/22) та ухвалити нове рішення, яким задоволити позов та стягнути з відповідача понесені витрати.
3.2. Апеляційна скарга мотивована тим, що, оскаржуване рішення суду першої інстанції є незаконним, оскільки в ньому допущено неправильне застосування норм матеріального права, воно є невмотивованим. Апелянт зазначає, що в межах справи про банкрутство була подана позовна заява ліквідатора боржника Горука В.А. про стягнення з ОСОБА_1  587774,00 грн (справа №14/325 «б» (906/293/22), яка обґрунтовувалась тим, що при проведенні ліквідаційної процедури  банкрута встановлено, що при здійсненні повноважень ліквідатора ВАТ "Коровинецький  цукровий завод" ФОП Захарченко І.В. порушені вимоги Закону  України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", в  результаті чого нею незаконно отримані кошти в сумі 485330,00грн. в якості відшкодування  господарських витрат арбітражного керуючого, чим нанесла підприємству та його кредиторам  значних збитків. Також боржник зобов`язаний сплатити суму заборгованості з врахуванням  індексу інфляції за весь час прострочення в розмірі трьох процентів річних за безпідставне  використання коштів ВАТ "Коровинецький цукровий завод" в сумі 99444,00грн. а разом:  587 774,00 грн.
3.3. Суд першої інстанції в оскаржуваному рішення прийшов до переконливого переконливого висновку про безпідставність та незаконність часткового отримання арбітражним керуючим Захарченко І.В. коштів підприємства. Виходячи із змісту оскаржуваного рішення  суд дійшов до висновку про недоведеність належності спрямування ОСОБА_1 коштів на виплату заробітної плати, аліментів та інше.
3.4. Разом з тим, відповідно приймаючи рішення по справі суд прийшов до висновку про пропуск позивачем строку  позовної давності. Ухвалюючи рішення щодо застосування строку позовної давності та  поважності причин пропуску строку позовної давності суд виходив що, у  спірних правовідносинах суб`єктом прав є саме боржник, а не арбітражний керуючий  (ліквідатор), а тому, визначаючи початок перебігу позовної давності у цій справі, слід  враховувати, коли про порушене право дізнався або міг дізнатись боржник в особі  уповноваженого органу. В даному випадку строк позовної давності у даній справі сплинув, а саме по датах отримання ОСОБА_1 коштів (3 роки з дати зняття). Такий висновок суду не узгоджується  правовими позиціями Верховного Суду. 
3.5. Так, у пункті 10.20 постанови Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справи про банкрутство Касаційного господарського суду від 11.02.2020 у справі № 10/5026/995/2012 зроблено висновок, що вирішуючи питання про поважність причин пропуску позовної давності  при зверненні за захистом порушеного права у спорі, стороною якого є боржник, що  вирішується у справі про банкрутство, суди мають виходити з їх об`єктивного, а не  суб`єктивного характеру, тобто з обставин, які підтверджують ці причини та вказують на  існування об`єктивної перешкоди для боржника своєчасно звернутися за захистом порушеного  права. Тому , вирішуючи питання щодо поважності причин пропуску позовної давності у спірних правовідносинах, суд, з огляду на положення статті 13 ЦК України ("Межі здійснення  цивільних прав"), має враховувати добросовісність поведінки як позивача (заявника), так і відповідача протягом всього періоду з моменту виникнення права на захист порушеного права (права на позов) і до моменту звернення з позовом, зважаючи на характер спірних  правовідносин між сторонами, особливості їх нормативного регулювання: надані сторонам  права та покладені на них обов`язки тощо.
3.6. Про наявність вказаної правової позиції було зазначено і в постанові Верховного Суду від 05.03.2020 у цій справі, якою справу № 14/325"б" було направлено на новий розгляд  до Господарського суду Житомирської області в частині розгляду заяви ліквідатора ВАТ "Коровинецький цукровий завод" Горука В. А. про визнання  недійсним результатів аукціону проведеного з 16.10.2013 - 31.10.2013.» В порушення вищевказаних вимог судом не врахована виняткова обставина пропуску  строку позовної давності, а саме недобросовісність поведінки та протиправність дій ОСОБА_1 протягом періоду виконання функцій ліквідатора ВАТ "Коровинецький  цукровий завод".
3.7. ВАТ «Коровинецький цукровий завод» заперечував проти застосування строків позовної давності. Виходячи із обставин провадження у справі про банкрутство ОСОБА_1 не виконала вимоги ухвали  від 01.02.2018, створила перешкоди діяльності ліквідатора у справі та на його звернення щодо передачі документів та майна не реагувала. В зв`язку з чим до суду  було надано клопотання ліквідатора Горука В.А. від 28.01.2019 про зобов`язання ОСОБА_1 передати йому бухгалтерську та іншу  документацію банкрута, печатки, штампи, матеріальні та інші цінності. Ухвалою від 11.04.2018 суд зобов`язав арбітражного керуючого Захарченко І.В. передати ліквідатору Горуку В.А. бухгалтерську та іншу документацію, печатку і штамп, матеріальні та інші цінності ВАТ "Коровинецький цукровий завод", видано наказ.
3.8. Скаржник зазначає, що рішення від 11.04.2018 у справі  №14/325"б", на теперішній час відповідачем не виконано, арбітражний керуючий  Захарченко І.В. не передала новопризначеному ліквідатору банкрута бухгалтерську боржника, зокрема первинні бухгалтерські  документи, які б могли свідчити про правомірність відшкодування понесених витрат  арбітражним керуючим Захарченко І.В.. а також касові документи товариства. Всі ці обставини свідчать про недобросовісність поведінки та протиправність дій ОСОБА_1 в період виконання функцій ліквідатора, після її звільнення та на момент звернення із позовом, що не було враховано судом під час прийняття оскаржуваного рішення.
3.9. Суд дійшов передчасного висновку щодо необґрунтованості поважності причин пропуску заявником строку позовної давності, без належної оцінки обставин щодо не добросовісності поведінки та протиправності дій ОСОБА_1 та без дослідження обставин таких дій на поважність причин пропуску строку позовної давності, з урахуванням наведених норм матеріального права. В позовній заяві зазначалось, що за захистом свого порушеного права позивач звернувся  у травні 2022 року, а тому трирічний строк позовної давності не може вважатись пропущеним відносно позовних вимог щодо стягнення вартості безпідставно набутих грошових коштів в  сумі 587774,00 грн. відповідачем, тому що згідно з п. 12 Прикінцевих та перехідних положень  ЦК України під час дії карантину, встановленого КМУ  з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії  такого карантину. Зазначені вище зміни до ЦК України набрали чинності 02.04.2020. Позивач не пропустив строк позовної давності щодо вимог про  стягнення безпідставно набутих відповідачем грошових коштів.
4. Відзив на апеляційну скаргу, заяви та клопотання, які надійшли від учасників апеляційного провадження, заяви про відводи та самовідводи.
4.1. Представник відповідача Захарченко Ірини Вікторівни у відзиві просить апеляційну скаргу ліквідатора Горука В.А. залишити без задоволення, а рішення Господарського суду від 13.07.2023 у справі № 14/325"б"(906/293/22).
4.2. Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 04.09.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ліквідатора Відкритого акціонерного товариства "Коровинецький цукровий завод" Горука Віктора Андрійовича на рішення Господарського суду Житомирської області від 13.07.2023 у справі № 14/325"б"(906/293/22). Розгляд апеляційної скарги призначено на 18.10.2023 об 16:00 год. 
4.3. Ухвалами Північно-західного апеляційного господарського суду від 15.09.2023, 12.10.2023, 16.10.2023 у справі № 14/325"б"(906/293/22). забезпечено участь представника кредитора ЗАТ "Фінансова компанія "Тай-Пей Холдінг" Кущєва В.М., представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Стахова А.О., представника кредитора АТ "Укртрансгаз" адвоката Кравченко С.В. , ліквідатора ВАТ "Коровинецький цукровий завод" Горука Віктора Андрійовича участь в судовому засіданні 18.10.2023 о 16:00 в режимі відеоконференції, поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.
4.4. До початку розгляду даної апеляційної скарги по суті, ні під час її розгляду від учасників провадження у даній справі заяв про відвід складу суду чи судді колегії не заявлялося. Суддями колегії самовідводи не заявлялися.
4.5. Представник кредитора ЗАТ "Фінансова компанія "Тай-Пей Холдінг" Кущєв В.М. не долучився до участі у судовому засіданні 18.10.2023 в режимі відеоконференції.
4.6. В судовому засіданні 18.10.2023 апелянт (в режимі відеоконференції) підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задоволити. Надав пояснення в обґрунтування своєї позиції. Просив скасувати рішення суду першої інстанції від 13.07.2023 у даній справі, та прийняти нове, яким  задоволити позов.
4.7. В судовому засіданні 18.10.2023 представник кредитора АТ "Укртрансгаз" (в режимі відеоконференції) підтримала доводи апеляційної скарги, та висловлену позицію апелянта  щодо її обґрунтування. Просила оскаржуване рішення скасувати.
4.8. В судовому засіданні 18.10.2023 представник відповідача (в режимі відеоконференції) по суті розгляду апеляційної скарги, заперечив доводи апеляційної скарги; надав пояснення в обґрунтування своєї позиції, просив рішення суду першої інстанції від 13.07.2023 залишити без змін, а апеляційну скаргу  ліквідатора боржника – без задоволення.
5. Межі перегляду справи в суді апеляційної інстанції.
Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції (стаття 269 ГПК України).
6. Законодавство, яке застосоване апеляційним судом при розгляді апеляційної скарги.
6.1. Під час розгляду апеляційної  скарги апеляційною скаргою ліквідатора Відкритого акціонерного товариства "Коровинецький цукровий завод" Горука Віктора Андрійовича на рішення Господарського суду Житомирської області від 13.07.2023 у справі № 14/325"б"(906/293/22)  Північно-західний апеляційний господарський суд застосував: 
6.1.1. Норми матеріального права:
Цивільний кодекс України (далі по тексту постанови також - ЦК України);
Господарський кодекс України (далі по тексту постанови також - ГК України);
Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом"  (далі по тексту постанови також - Закон про банкрутство);
Кодекс України з процедур банкрутства (далі по тексту постанови також - КУзПБ);
Закон України "Про судовий збір".
6.1.2. Норми процесуального права:
Господарський процесуальний кодекс України, в редакції чинній з 15 грудня 2017 року (далі по тексту постанови також - ГПК України).
6.2. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина 4 ст.236 ГПК України).
7. Розгляд апеляційної скарги по суті. Обставини справи.
7.1. Північно-західний апеляційний господарський суд, розглянувши доводи апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу, заслухавши у судовому засіданні пояснення представника позивача та відповідача, дослідивши наявні матеріали справи, перевіривши повноту встановлення обставин справи та їх юридичну оцінку, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, зазначає наступне.
7.2. Як вбачається з матеріалів справи, в провадженні Господарського суду Житомирської області перебуває справа №14/325"б" про банкрутство Відкритого акціонерного товариства "Коровинецький цукровий завод".
7.3. Постановою Господарського суду Житомирської області від 18.07.2013 визнано банкрутом Відкрите акціонерне товариство "Коровинецький цукровий завод", відкрито ліквідаційну процедуру та призначено ліквідатором банкрута - арбітражного керуючого Захарченко Ірину Вікторівну. 
7.4. Ухвалою Господарського  суду Житомирської області від 01.02.2018 ліквідатором Відкритого акціонерного товариства  "Коровинецький цукровий завод" у справі № 14/325"б" призначено арбітражного керуючого Горука Віктора Андрійовича.
7.5. 17.05.2022 ліквідатор Відкритого акціонерного товариства "Коровинецький цукровий завод" Горук В.А. звернувся до Господарського суду Житомирської області з позовною заявою №02-01/03-24 від 11.05.2022 до Фізичної особи-підприємця арбітражного керуючого Захарченко Ірини Вікторівни про стягнення   587774,00 грн. 
7.6. Ухвалою Господарського суду Житомирської 18.05.2022 прийнято позовну заяву ліквідатора Відкритого акціонерного товариства "Коровинецький цукровий завод" Горука В.А. №02-01/03-24 від 11.05.2022. Призначено підготовче засідання у справі №14/325"б"(906/293/22) до розгляду у межах справи про банкрутство.
7.7. Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 22.06.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу №14/325"б"(906/293/22) до судового розгляду по суті; призначено судове засідання на 13.07.2023. 
7.8. В обґрунтування заявлених позовних вимог ліквідатор Горук В.А. посилається на наступні обставини. 
7.8.1. Арбітражним керуючим Захарченко І.В. новопризначеному ліквідатору банкрута не передано бухгалтерську документацію банкрута, договори фінансово-господарської діяльності, договори на надання послуг бухгалтером підприємства, а також копії протоколів комітету кредиторів. При подальшому проведенні ліквідаційної процедури банкрута встановлено, що при здійсненні повноважень ліквідатора ВАТ "Коровинецький цукровий завод" фізичною особою-підприємцем Захарченко І.В. порушені вимоги Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", в результаті чого нею незаконно отримані кошти в сумі 485330,00грн. в якості відшкодування господарських витрат арбітражного керуючого. На підставі аналізу виписок з рахунку ВАТ "Коровинецький цукровий завод" № НОМЕР_1 в філії ВАТ "Укрексімбанку" МФО 311324 м. Житомир встановлено, що арбітражним керуючим Захарченко І.В. у 2013-2015 роках отримані готівкові кошти під звіт для господарських витрат, на купівлю товарів, оплату послуг і за виконані роботи на суму 485330,00грн., що підтверджується виписками. Зазначає, що обов`язок оформлення та подання первинних документів, які підтверджують витрачання коштів підприємства та їх доцільність, законодавством України покладена на особу, яка отримала кошти. При відсутності звіту про використання коштів, наданих на відрядження або під звіт, такі кошти повинні бути повернуті отримувачем в касу підприємства, яке видало кошти, або на банківський рахунок до закінчення третього банківського дня після їх отримання. Закон України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” не містить обмежень або виключень, які б дозволили відповідачу витрачати кошти юридичної особи з порушенням порядку складення Звіту про використання коштів, наданих на відрядження або під звіт, а також не надавати підтверджуючих документів у встановлені строки та в порядку, що визначений для підзвітних осіб законодавством України. Зазначає, що кошти, які були отримані відповідачем з банківського рахунку на господарські витрати на купівлю товарів, оплату послуг і за виконані роботи, надійшли на ліквідаційний рахунок ВАТ "Коровинецький цукровий завод" зокрема за надані послуги або від продажу майна ліквідаційної маси цукрового заводу. Згідно законодавства з питань банкрутства діючого на час інкримінованих правопорушень, кошти отримані із продажу майна боржника спрямовуються на відшкодування витрат арбітражного керуючого, пов`язаних з виконанням ним повноважень розпорядника майна, керуючого санацією боржника або ліквідатора банкрута; в т. ч. пов`язані з утриманням збереженням майнових активів банкрута, та вимоги щодо виплати основної грошової винагороди арбітражному керуючому. 
7.8.2. Статтею. 115 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" встановлено, що грошова винагорода арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) визначається в розмірі двох мінімальних заробітних плат за кожний місяць виконання ним повноважень або в розмірі середньомісячної заробітної плати керівника боржника за останні дванадцять місяців його роботи до порушення провадження у справі про банкрутство. Даною статтею Закону встановлено, що кредитори можуть створювати фонд для авансування грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого Формування фонду та порядок використання його коштів визначається рішенням комітету кредиторів та затверджується ухвалою господарського суду. Звіт про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат за підсумками процедур розпорядження майном, санації, ліквідації подається арбітражним керуючим до господарського суду за п`ять днів до закінчення відповідної процедури, розглядається судом та затверджується ухвалою, що може бути оскаржена у встановленому порядку. 
7.8.3. Кредитори ВАТ "Коровинецький цукровий завод" не створювали фонд для авансування грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражному керуючому Захарченко І.В. у справі № 14/325"б", звіт про оплату послуг, відшкодування витрат арбітражному керуючому Захарченко І.В. у справі № 14/325"б" не затверджувався рішенням комітету кредиторів та ухвалою господарського суду Житомирської області. 
7.8.4. Зазначає, що права та обов`язки фізичної особи-підприємця Захарченко І.В, яка була призначена на посаду ліквідатора ВАТ "Коровинецький цукровий завод", виникли у неї на підставі ухвали Господарського суду Житомирської області від 18.07.2013 року у справі № 14/325"б" з моменту призначення та були визначені ст. 115, ст. ст. 41, 48 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". 
7.8.5. В порушення встановленого Законом порядку Фізична особа-підприємець арбітражний керуючий Захарченко І.В. незаконно отримала кошти ВАТ "Коровинецький цукровий завод" в сумі 485330,00 грн, чим нанесла підприємству та його кредиторам значних збитків. 13.12.2021 року ОСОБА_1 направлена вимога № 02-01/32-21-06 від 06.12.2021 року про повернення незаконно отриманих коштів, але вимога відповідачем не виконана. Вважає, що відповідач отримав кошти в сумі 485330,00 грн. без достатніх правових підстав, чим порушив права ВАТ "Коровинецький цукровий завод" та його кредиторів. 
7.8.6. Посилається на ст. ст. 536, 1212 ЦК України. Крім того, зазначає, що боржник зобов`язаний сплатити суму заборгованості з врахуванням індексу інфляції за весь час прострочення. Відповідно до розрахунку зобов`язань по сплаті процентів за період безпідставного використання грошових коштів ВАТ "Коровинецький цукровий завод", сума зобов`язань ОСОБА_1 по сплаті процентів складає 99444,00 грн. Розрахунок зобов`язань по сплаті процентів за період безпідставного використання грошових коштів ВАТ “Коровинецький цукровий завод”: 485330,00 грн. х 0,03 х 6,83 = 99444,00 грн. (в період з 16.01.2015 по 16.12.2021= 6,83). 
7.8.7. Таким чином, загальна сума вимоги ВАТ "Коровинецький цукровий завод" до ОСОБА_1 про повернення безпідставно набутих коштів складає: 485330,00 грн.  безпідставно отриманих коштів на погашення вимог по договору застави; 99444,00грн. трьох процентів річних за безпідставне використання коштів ВАТ "Коровинецький цукровий завод", а разом: 587 774,00грн. Вважає, що відповідно до ст. 1213 ЦК України набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно (кошти) в натурі. На підставі викладеного, просить стягнути з фізичної особи-підприємця Захарченко Ірини Вікторівни борг в сумі 485330,00 грн. та 99444,00грн. трьох процентів річних за безпідставне використання коштів ВАТ "Коровинецький цукровий завод", а разом в сумі 587774,00грн. 
7.9. Представники Захарченко І.В., у відзиві на позовну заяву , зазначили, зокрема, про наступне. З тексту позовної заяви вбачається, що Захарченко І.В. у 2013-2015 роках отримала грошові кошти під звіт на суму 485 330,00грн. з банківського рахунку боржника у справі про банкрутство ВАТ "Коровинецький цукровий завод". Вказане було зумовлено тим, що відповідач у справі з 18.07.2013 по 16.01.2017, як арбітражний керуючий, здійснювала повноваження ліквідатора вказаного підприємства, з огляду на що проводила відповідні фінансові розрахунки та користувалась іншими правами ліквідатора. 
7.9.1. Вважають, що суду в даному випадку слід дослідити питання як підстав набуття коштів відповідачем, так і їх подальшого збереження відповідачем без достатніх правових підстав. Підставами отримання коштів, як зазначено вище, було перебування відповідача на посаді ліквідатора боржника. Відповідач по справі зазначає, що дана справа за позовом арбітражного керуючого є нерозривно пов`язаною зі справою про банкрутство ВАТ "Коровинецький цукровий завод", оскільки в будь-якому своєму аспекті стосується фінансово-господарської діяльності підприємства-банкрута. Відтак, для з`ясування правового статусу заявлених до стягнення коштів слід досліджувати матеріали справи про банкрутство безпосередньо, що забезпечить повноту та всебічність судового розгляду. Матеріали ж справи про банкрутство містять відомості про подальший рух грошових коштів, отриманих відповідачем по справі під звіт з банківського рахунку підприємства-банкрута, а саме їх використання для покриття господарських витрат. 
7.9.2. Так, матеріали справи про банкрутство містять фінансові документи на підтвердження здійснення відповідачем витрат в спірний часовий період. Співставлення дат проведення відповідних оплат та їх сум дає підстави для обґрунтованого висновку про те, що суми коштів, визначені позивачем як безпідставно отримані відповідачем, насправді ж були ним витрачені на покриття господарських витрат при здійснені повноважень арбітражним керуючим Захарченко І.В., а відтак не були збережені відповідачем, що виключає застосування норм статті 1212 ЦК України. Матеріали справи про банкрутство містять також і звіти ліквідатора - відповідача по справі, які подавались суду в межах провадження у справі про банкрутство. Таким чином, за всі проведені оплати господарських витрат відповідач по справі звітувала суду, що також вказує на безпідставність доводів позову. 
7.9.3. Вважають, що до відзиву додано ряд письмових доказів, наявних в розпорядженні відповідача по справі, на підтвердження цих самих обставин - витрат коштів відповідачем на господарські потреби підприємства-банкрута, зокрема в частині загальних витрат на загальну суму 129 168,24 гривень та виплати заробітної плати, вихідної допомоги в розмірі 433 574,62 гривень. Посилаються на норми ЗУ "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Постановою Господарського суду Житомирської області у справі № 14/325"б" від 18.07.2013 арбітражного керуючого Захарченко І.В. було призначено ліквідатором ВАТ "Коровинецький цукровий завод" з наданням їй повноважень керівника підприємства.  Таким чином, в розумінні ст. 1212 ЦК України, за якою пред`явлена позовна заява та за результатами аналізу наведених норм законодавства та обставин, недоцільно стверджувати про відсутність підстав для отримання спірних грошових коштів Захарченко І.В., оскільки остання була повноважним ліквідатором/керівником підприємства. По даній справі повністю спростовуються доводи позивача в частині безпідставного отримання та подальшого збереження грошових коштів відповідачем, яке б надавало підстави позивачу ставити питання про їх стягнення на підставі норм статті 1212 ЦК України. Відповідач вважає заявлені по справі позовні вимоги необгрунтованими, а відтак такими, що не підлягають задоволенню. На підставі зазначеного просить суд у задоволенні позовних вимог відмовити.
7.10. Крім того, представниками відповідача  у заяві про застосування строків позовної давності (з урахуванням додаткових пояснень), просили суд: 
1) У разі наявності на те процесуальних підстав, а саме у разі встановлення судом обґрунтованості заявлених позовних вимог - застосувати до позовних вимог арбітражного керуючого-ліквідатора ВАТ "Коровинецький цукровий завод" Горука Віктора Андрійовича до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно отриманих грошових коштів в сумі 587 774, 00 грн. позовну давність;
2) У разі встановлення судом обґрунтованості заявлених позовних вимог - відмовити в задоволенні позовних вимог арбітражного керуючого-ліквідатора ВАТ "Коровинецький цукровий завод" Горука Віктора Андрійовича до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно отриманих грошових коштів в сумі 587 774, 00 грн. у зв`язку з пропуском строку позовної давності.
7.10.1. Представники відповідача вважають, що до заявлених позовних вимог слід застосувати строк позовної давності та відмовити у позові, що обґрунтовується наступним.
7.10.2. Підставою пред`явленого позову стало те, що, за твердженням позивача, ФОП Захарченко І.В., будучи арбітражним керуючим ВАТ "Коровинецький цукровий завод" з 18.07.2013 року безпідставно отримала грошові кошти підприємства в розмірі 485330,00грн. 01.02.2018 ліквідатором ВАТ "Коровинецький цукровий завод" призначено Горука В.А. ухвалою Господарського суду Житомирської області. Отже, саме з цього дня арбітражний керуючий Горук В.А. набув усіх прав та повноважень у справі № 14/325"б" про банкрутство ВАТ "Коровинецький цукровий завод". 26.03.2018 арбітражний керуючий Горук В.А. отримав банківську виписку, з якої встановив нібито безпідставне набуття коштів ОСОБА_1 .
7.10.3.  З урахуванням того, що на момент формування виписки саме ОСОБА_2 був наділений повноваженнями ліквідатора ВАТ "Коровинецький цукровий завод", то ніхто інший не міг отримувати або ж замовляти у банку вказану банківську виписку у зв`язку з відсутністю таких повноважень. Про вказане також свідчить засвідчувальний напис на вказаній виписці "Згідно з оригіналом ОСОБА_2 24.01.2022", що вказує на те, що оригінал такої виписки знаходиться в розпорядженні арбітражного керуючого. Отже, отримавши вказану банківську виписку 26.03.2018 арбітражний керуючий Горук В.А. дізнався про нібито порушення прав ВАТ "Коровинецький цукровий завод" (про що останній сам заявляє у тексті згаданої вище вимоги), ліквідатором та єдиною уповноваженою особою якого він являвся. Таким чином, якщо з 01.02.2018 арбітражний керуючий Горук В.А. міг дізнатись про порушення прав, за захистом яких звернувся до суду в даній справі, то 26.03.2018 достеменно, неспростовно та точно дізнався про нібито порушення таких прав. 26.03.2021 - сплив строк позовної давності з урахуванням точної дати виявлення нібито порушень. 12.12.2021 (поза межами строку позовної давності) ліквідатором направляється вимога Захарченко І.В. 11.05.2022 - звернення до суду з пропуском позовної давності на понад рік відповідно до вихідного номеру та дати виходу документу, зазначеної на позовній заяві по справі. 
7.11. В доповненнях до заяви відповідач вважає, що строк обчислення позовної давності має обраховуватись не з дати, вказаної відповідачем в первинній заяві про застосування позовної давності, а з дати кожної окремої трансакції, за якою виник спір у даній справі, адже саме тоді юридична особа-боржник мала та могла дізнатись про порушення своїх прав. По даній справі не підлягають застосуванню приписи пункту 12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, на які у відзиві на заяву про застосування строку позовної давності посилається арбітражний керуючий. З огляду на вищенаведене, керуючись своїм процесуальним правом, відповідач цими додатковими поясненнями доповнює свою правову позицію стосовно моменту початку обчислення позовної давності у даній справі. Посилаються на практику Верховного суду та норми Цивільного кодексу України.
7.12. Ліквідатор, згідно відзиву за заяву про застосування строків позовної давності, зазначає про наступне. Постановою суду від 18.07.2013 Відкрите акціонерне товариство "Коровинецький цукровий завод" визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру та призначено ліквідатором арбітражного керуючого Захарченко Ірину Вікторівну. Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 01.02.2018 ліквідатором Відкритого акціонерного товариства "Коровинецький цукровий завод" у справі № 14/325"б" призначено арбітражного керуючого Горука Віктора Андрійовича. Ухвалою від 15.01.2020 вирішено подальший розгляд справи №14/325"б" про визнання банкрутом Відкрите акціонерне товариство "Коровинецький цукровий завод" здійснювати відповідно до положень Кодексу України з процедур банкрутства. Захарченко І.В. не виконала вимоги ухвали Господарського суду Житомирської області від 01.02.2018, створила перешкоди діяльності ліквідатора у справі та на його звернення щодо передачі документів та майна не реагувала. 
7.12.1. В зв`язку з чим до Господарського суду Житомирської області було надано клопотання ліквідатора Горука В.А. №02-01/36-19 від 28.01.2019 про зобов`язання Захарченко І.В. передати йому бухгалтерську та іншу документацію банкрута, печатки, штампи, матеріальні та інші цінності. Ухвалою від 11.04.2018 Господарський суд Житомирської області зобов`язав арбітражного керуючого Захарченко Ірину Вікторівну передати ліквідатору Відкритого акціонерного товариства "Коровинецький цукровий завод" Горуку Віктору Андрійовичу бухгалтерську та іншу документацію, печатку і штамп, матеріальні та інші цінності Відкритого акціонерного товариства "Коровинецький цукровий завод", видано наказ. Рішення Господарського суду Житомирської області від 11.04.2018 у справі №14/325"б", на теперішній час відповідачем не виконано, арбітражний керуючий Захарченко І.В. не передала новопризначеному ліквідатору банкрута бухгалтерську документацію ВАТ "Коровинецький цукровий завод", зокрема первинні бухгалтерські документи, які б могли свідчити про правомірність відшкодування понесених витрат арбітражним керуючим Захарченко І.В., а також касові документи товариства. З інших джерел, аналізу ліквідаційного рахунку встановлено, що при здійсненні повноважень ліквідатора ВАТ "Коровинецький цукровий завод" фізичною особою-підприємцем Захарченко І.В. отримані готівкові кошти під звіт в сумі 485330,00грн.  в якості відшкодування господарських витрат арбітражного керуючого, підтверджуючі документи не надані. 
7.12.2. Вказані обставини стали підставою звернення до суду з позовною заявою про повернення незаконно отриманих готівкових коштів або надання бухгалтерської документації, що підтверджує правомірність та обґрунтованість їх використання. Ствердження: "Слід прийти до проміжного висновку про можливість ознайомитись з матеріалами справи арбітражним керуючим № 14/325"б" Горуком В.А. саме з 01.02.2018 року, а відтак про те, що останній об`єктивно міг дізнатись про порушення прав, за захистом яких звернувся до суду" є безпідставним, адже матеріали справи не містять документів які би свідчили про безпідставне зняття грошових коштів з рахунку ВАТ "Коровинецький цукровий завод" Захарченко Іриною Вікторівною. Ствердження: "Відтак, слід брати до уваги наступні юридично значимі події: "26.03.2018 арбітражний керуючий Горук В.А. отримує банківську виписку, з якої встановлює нібито безпідставне набуття коштів Захарченко І.В.", спотворює зміст та підстави поданого до ОСОБА_1 , бо безпідставністю вважає не саме банківські виписки про зняття грошових коштів, а відсутність саме документів, які б підтвердили законність цього зняття. До того ж, було вказано "В порушення вимог ухвали Господарського суду Житомирської області від 01.02.2018 у справі № 14/325"б", незважаючи на порушене виконавче провадження № 59233063 з виконання наказу № 14/328"б" виданий 13.05.2019 Господарським судом Житомирської області та порушену кримінальну справу №120200600020002255 від 30.04.2020 за ухилення від виконання наказу суду за ч.2 ст.382 КК України арбітражний керуючий Захарченко І.В. не передала новопризначеному ліквідатору банкрута бухгалтерську документацію ВАТ "Коровинецький цукровий завод", зокрема первинні бухгалтерські документи, які б могли свідчити про правомірність відшкодування понесених витрат арбітражним керуючим Захарченко І.В., а також касові документи товариства". Ствердження: "Важливо також вказати на необґрунтованість доводів позивача в частині посилань на ч. 2 статті 530 ЦК України, згідно з якою якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. 
7.12.3. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства, вказана норма не поширюється на правовідносини, які виникли на підставі норм статті 1212 ЦК України", носить надумане положення закону та його застосування. 
7.12.4. За захистом свого порушеного права позивач звернувся у травні 2022 року, а тому трирічний строк позовної давності не може вважатись пропущеним відносно позовних вимог щодо стягнення вартості безпідставно набутих грошових коштів в сумі 587774,00 грн. відповідачем, тому що згідно з п. 12 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби, строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Зазначені вище зміни до ЦК України набрали чинності 02.04.2020. Початок карантину у зв`язку з розповсюдженням коронавірусної хвороби на території України датується 12.03.2020, що вбачається з постанови Кабінету Міністрів України "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" № 211 від 11 березня 2020 року.  Відповідно до п. 1 ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю в три роки. 
7.12.5. Таким чином, якщо закінчення строку позовної давності припадає на період з 02.04.2020 по даний час, відповідно, строк позовної давності за такими вимогами не вважається пропущеним та продовжується на строк дії зазначеного карантину, який на даний час не припинив свою дію. Отже, за таких умов позовна заява може бути подана до суду в будь-який період з 02.04.2020 по момент закінчення дії зазначеного карантину без пропуску строку позовної давності до таких вимог. З огляду на зазначене, позивач не пропустив строк позовної давності щодо вимог про стягнення безпідставно набутих відповідачем грошових коштів. Просить суд відмовити відповідачу у задоволенні клопотання про застосування строку позовної давності у зв`язку з його необґрунтованістю та безпідставністю.
7.13. Акціонерне товариство "Укртрансгаз" у своєму відзиві на заяву про застосування строків позовної давності зазначає про наступне. Заява Відповідача фактично є свідченням визнання наявності порушеного права Позивача, за захистом якого останній звернувся до суду, а отже є визнанням того, що позовні вимоги пред`явлені Позивачем за наявності правових підстав та є обґрунтованими. За захистом свого порушеного права Позивач звернувся у травні 2022 року, а тому трирічний строк позовної давності не може вважатись пропущеним відносно позовних вимог щодо стягнення вартості безпідставно набутих грошових коштів в сумі 587774,00 грн., з огляду на наступне. Згідно з п. 12 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Зазначені вище зміни до ЦК України набрали чинності 02.04.2020. Початок карантину у зв`язку з розповсюдженням коронавірусної хвороби на території України датується 12.03.2020, що вбачається з постанови Кабінету Міністрів України "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" № 211 від 11 березня 2020 року. Відповідно до п. 1 ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю в три роки. 
7.13.1. Таким чином, якщо закінчення строку позовної давності припадає на період з 02.04.2020 по даний час, - відповідно, строк позовної давності за такими вимогами не вважається пропущеним та продовжується на строк дії зазначеного карантину, який на даний час не припинив свою дію. Отже, за таких умов позовна заява може бути подана до суду в будь-який період з 02.04.2020 по момент закінчення дії зазначеного карантину без пропуску строку позовної давності до таких вимог. З огляду на зазначене, позивач не пропустив строк позовної давності щодо вимог про стягнення безпідставно набутих Відповідачем грошових коштів. На підставі викладеного просить суд відмовити відповідачу у задоволенні клопотання про застосування строку позовної давності у зв`язку з його необґрунтованістю та безпідставністю.
7.14. За результатами розгляду заявлених позовних вимог ОСОБА_2 , судом першої інстанції  ухвалено рішення від 13.07.2023 (пункти 1.1-1.2 цієї постанови) з підстав, наведених у пункті 2.1. – 2.9. цієї постанови.
8. Висновок апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги, відхилення доводів апелянта.
8.1. Оцінивши в сукупності матеріали справи, проаналізувавши вимоги чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, врахувавши доводи і обґрунтування апеляційної скарги, Північно-західний апеляційний господарський суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.
8.2. Згідно частини 6 статті 12 ГПК України, господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".
8.3. Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу України з процедур банкрутства провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.
8.4. Згідно статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства, господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (неплатоспроможність), в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.
8.5. Згідно частини 1 статті 3 ЦК України, загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема судовий захист цивільного права та інтересу.
8.6. Статтею статті 15 ЦК України передбачено, що  кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, та встановлено перелік способів захисту цивільних прав та інтересів (стаття 16 ЦК України).
8.7 При цьому захист, відновлення порушеного або оспорюваного права чи охоронюваного законом інтересу відбувається, в тому числі, шляхом звернення з позовом до суду.
8.8. Під порушенням права слід розуміти такий стан суб`єктивного права, при якому воно зазнавало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок якого суб`єктивне право уповноваженої особи зазнало зменшення або ліквідації як такого. Порушення права пов`язане з позбавленням його носія можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частковою (Правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 03.02.2020 у справі №910/16236/18).
8.9. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.
8.10. Отже, при вирішенні спору суд з`ясовує характер спірних правовідносин (предмет та підставу позову), характер порушеного права та можливість його захисту в обраний позивачем спосіб.
8.11. Матеріально-правовий аспект захисту цивільних прав та інтересів насамперед полягає в з`ясуванні, чи має особа таке право або інтерес та чи були або ж можуть бути вони порушеними.
8.12. При цьому, слід виходити з положень статті 11 ЦК України про підстави виникнення цивільних прав і цивільних обов`язків. Відповідно до них цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, передбачених актами цивільного законодавства,   Конституцією України та міжнародними договорами України, а також із дій осіб, не передбачених цими актами, але які породжують цивільні права та обов`язки. Матеріальний аспект захисту охоплюється положеннями глави 3 ЦК України, в якій йдеться саме про захист цивільних прав та інтересів.
8.13. До прав, які підлягають цивільно-правовому захисту, відносяться всі майнові й особисті немайнові права, які належать суб`єктам цивільного права.
8.14. Сторона при зверненні до господарського суду повинна довести, що її суб`єктивне право порушено, не визнано чи оспорюється, а об`єктом захисту є її охоронюваний  законом   інтерес.
8.15. З моменту порушення стосовно боржника справи про банкрутство він перебуває в особливому правовому режимі, який змінює весь комплекс юридичних правовідносин боржника, і спеціальні норми Закону мають пріоритет у застосуванні при розгляді справ про банкрутство щодо інших законодавчих актів України, а тому правочини (договори) або майнові дії боржника, які були вчинені боржником після порушення справи про банкрутство або протягом одного року, що передував порушенню справи про банкрутство, можуть бути відповідно визнані недійсними або спростовані господарським судом у межах провадження у справі про банкрутство.
8.16. Отже, за умови порушення провадження у справі про банкрутство боржника, особливістю вирішення таких спорів є те, що вони розглядаються та вирішуються господарським судом без порушення нових справ, що узгоджується із загальною спрямованістю  Закону, який передбачає концентрацію всіх спорів у межах справи про банкрутство задля судового контролю у межах цього провадження за діяльністю боржника, залучення всього майна боржника до ліквідаційної маси та проведення інших заходів, метою яких є повне або часткове задоволення вимог кредиторів.
8.17. В даному випадку слід зазначити, що Провадження у справах про банкрутство є самостійним видом судового провадження і характеризується особливим процесуальним порядком розгляду справ, специфічністю цілей і завдань, особливим суб`єктним складом, тривалістю судового провадження, що істотно відрізняють це провадження від позовного.
8.18.  Відповідно до статті 61 КУзПБ ліквідатор з дня свого призначення здійснює такі повноваження, зокрема, формує ліквідаційну масу; вживає заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб.
8.19.  Отже, обов`язком ліквідатора є здійснення всієї повноти заходів спрямованих на виявлення активів боржника, при цьому ні у кого не повинен виникати обґрунтований сумнів, щодо їх належного здійснення.
8.20. Під час ліквідаційної процедури, ліквідатор має здійснювати заходи спрямовані на пошук, виявлення і повернення майна, яке перебуває у третіх осіб. Крім того, ліквідатор має вчиняти обґрунтовані і логічні дії.
8.21. В даному випадку, господарськими судами досліджується питання щодо наявності підстав для стягнення коштів з попереднього ліквідатора як безпідставно набутих у сукупності з доказами, наявними в матеріалах справи №14/325"б" та з врахуванням норм Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".
8.22. Загальні підстави для виникнення зобов`язань у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України.
8.23. Відповідно до статті 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
8.24.  Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.
8.24.1. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.
8.24.2. Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку, що цей вид позадоговірних зобов`язань породжують такі юридичні факти: 1) набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; 2) відсутність для цього правових підстав або якщо такі відпали.
8.24.3. Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення i його юридичному змісту. Тобто набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.
8.24.4. Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна i які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.
8.24.5. За змістом частини 1 статті 1212 ЦК України безпідставно набутим майном є майно, набуте особою або збережене нею у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави, зокрема, внаслідок тих чи інших юридичних фактів, правомірних дій, які прямо передбачені частиною 2 статті 11 ЦК України. Тобто, відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.
8.24.6. Отже, для виникнення зобов`язання, передбаченого статтею 1212 ЦК України, важливим є сам факт безпідставного набуття або збереження, а не конкретна підстава, за якою це відбулося.
8.24.7. До подій, за результатами яких можуть виникнути зобов`язання передбачені статтею 1212 ЦК України, відноситься, зокрема, перерахування грошових коштів іншій особі, з якою платник не знаходиться в договірних зобов`язаннях.
8.25. Відповідно до статті 1213 ЦК України, набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. 
8.26. Матеріалами справи встановлено, що №14/325"б" ухвалою Господарського суду Житомирської області від 15.11.1999 порушено провадження у справі №14/325 "б" про визнання банкрутом Відкритого акціонерного товариства "Коровинецький цукровий завод".
8.27. Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 08.09.2000 введено процедуру розпорядження майном.
8.28. Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 14.11.2000 відкрито процедуру санації.
8.28.1. Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 23.05.2001 затверджено план санації, продовжено строк санації до 25.11.2002 року.
8.28.2. Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 31.05.2002 достроково припинено процедуру санації за участю трьох інвесторів: Укрнафтопродукт, Закритого акціонерного товариства "Тай Пен-Холдінг” та Товариства з обмеженою відповідальністю "Трансенерго", звільнено керуючого санацією Жеронкіна Д.П., призначено керуючим санацією Горука В.А., зазначено, що за клопотанням комітету кредиторів продовжено процедуру санації.
8.29. Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 12.02.2003 ТОВ "Нова економіка" (м. Харків) призначено інвестором  боржника, якого зобов`язано подати план санації.
8.30. Ухвалою Господарського суду Житомирської області  від 21.03.2003 затверджено реєстр вимог кредиторів Відкритого акціонерного товариства "Коровинецький цукровий завод".
8.31. Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 19.11.2004 на стадії санації боржника затверджено мирову угоду  від 19.11.2004, укладену між кредиторами та боржником, провадження по справі №14/325"Б" припинено.
8.32. Ухвалою Господарського суду Житомирської області від  03.12.2008 у даній справі, зокрема, визнано недійсною мирову угоду від 19.11.2004, затверджену ухвалою Господарського суду Житомирської області від 19.11.2004, поновлено провадження по справі №14/325"б" зі стадії санації боржника.
8.33. Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 04.09.2009 відновлено вимоги конкурсних кредиторів боржника.
8.34. Постановою Господарського суду Житомирської області від 18.07.2013, зокрема, визнано банкрутом Відкрите акціонерне товариство "Коровинецький цукровий завод"; призначено ліквідатором Відкритого акціонерного товариства "Коровинецький цукровий завод" арбітражного керуючого Захарченко Ірину Вікторівну.
8.35. Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 16.01.2017, зокрема, усунуто арбітражного керуючого Захарченко І.В. від виконання обов`язків ліквідатора Відкритого акціонерного товариства "Коровинецький цукровий завод".
8.36. Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 01.02.2018, зокрема, призначено ліквідатором Відкритого акціонерного товариства "Коровинецький цукровий завод" у справі № 14/325"б" арбітражного керуючого Горука Віктора Андрійовича.
8.37. Так, відповідно до статті 41 КУзПБ, ліквідатор - фізична особа, яка відповідно до судового рішення господарського суду організовує здійснення ліквідаційної процедури боржника, визнаного банкрутом, та забезпечує задоволення вимог кредиторів у встановленому цим Законом порядку.
8.38. Ліквідатор з дня свого призначення здійснює такі повноваження: приймає до свого відання майно боржника, забезпечує його збереження; виконує функції з управління та розпорядження майном банкрута; проводить інвентаризацію та оцінку майна банкрута; аналізує фінансове становище банкрута; виконує повноваження керівника (органів управління) банкрута; очолює ліквідаційну комісію та формує ліквідаційну масу; з дня визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури повідомляє працівників банкрута про звільнення та здійснює його відповідно до законодавства України про працю. Виплата вихідної допомоги звільненим працівникам банкрута провадиться ліквідатором у першу чергу за рахунок коштів, одержаних від продажу майна банкрута, або отриманого для цієї мети кредиту.
8.39. Протягом п`ятнадцяти днів з дня призначення ліквідатора відповідні посадові особи банкрута зобов`язані передати бухгалтерську та іншу документацію банкрута, печатки і штампи, матеріальні та інші цінності банкрута ліквідатору. У разі ухилення від виконання зазначених обов`язків відповідні посадові особи банкрута несуть відповідальність відповідно до законів України.
8.40. Кошти, які надходять при проведенні ліквідаційної процедури, зараховуються на основний рахунок боржника. З основного рахунка здійснюються виплати кредиторам у порядку черговості, визначеному цим Законом.
8.41. З основного рахунка банкрута проводяться виплати кредиторам, виплати поточних платежів та витрат, пов`язаних із здійсненням ліквідаційної процедури.
8.42. Ліквідатор не рідше ніж один раз на місяць надає комітету кредиторів звіт про свою діяльність, інформацію про фінансове становище і майно боржника на день відкриття ліквідаційної процедури та при проведенні ліквідаційної процедури, використання коштів боржника, а також іншу інформацію на вимогу комітету кредиторів.
8.43. Дії (бездіяльність) ліквідатора (ліквідаційної комісії) можуть бути оскаржені до господарського суду учасниками справи про банкрутство, права яких порушено такими діями (бездіяльністю).
8.44. У разі невиконання або неналежного виконання ліквідатором своїх обов`язків господарський суд за клопотанням комітету кредиторів або з власної ініціативи може припинити повноваження ліквідатора і призначити нового ліквідатора в порядку, встановленому цим Законом.
8.45. Згідно статті 45 КУзПБ, кошти, одержані від продажу майна банкрута, спрямовуються на задоволення вимог кредиторів у порядку, встановленому цією статтею. При цьому: у першу чергу задовольняються, зокрема, вимоги щодо виплати заборгованості із заробітної плати перед працюючими та звільненими працівниками банкрута; витрати, пов`язані з провадженням у справі про банкрутство в господарському суді та роботою ліквідаційної комісії, у тому числі: вимоги щодо виплати основної грошової винагороди арбітражному керуючому; вимоги щодо відшкодування витрат арбітражного керуючого, пов`язаних з виконанням ним повноважень розпорядника майна, керуючого санацією боржника або ліквідатора банкрута.
8.46. Господарськими судами встановлено, що Захарченко І.В. здійснювала повноваження ліквідатора банкрута у справі  №14/325"б" у період з 18.07.2013 по 16.01.2017.
8.46.1. За період 2013-2015 роки скарги на дії/бездіяльність ліквідатора Захарченко І.В. до суду не надходило.
8.46.2. З матеріалів справи вбачається, що у 2013-2015 роках арбітражним керуючим Захарченко І.В. були отримані готівкові кошти під звіт для господарських витрат на купівлю товарів, оплату послуг і за виконані роботи на суму 485330,00грн., що підтверджується: випискою з ліквідаційного рахунку відкритому в філії ВАТ “Укрексімбанку” МФО 311324 м. Житомир, від 24.07.2013 року на суму 36000,00 грн.; випискою філії ВАТ “Укрексімбанку” МФО 311324 м. Житомир від 02.08.2013 року на суму 22 000,00 грн.; випискою філії ВАТ “Укрексімбанку” МФО 311324 м. Житомир від 14.08.2013 року на суму 1590,00 грн; випискою філії ВАТ “Укрексімбанку” МФО 311324 м. Житомир від 29.08.2013 року на суму 35000,00 грн.; випискою філії ВАТ “Укрексімбанку” МФО 311324 м. Житомир від 24.09.2013 року на суму 2000,00грн. випискою філії ВАТ “Укрексімбанку” МФО 311324 м. Житомир від 10.10.2013 року па суму 5000,00 грн. випискою філії ВАТ “Укрексімбанку” МФО 311324 м. Житомир від 05.11.2013 року на суму 43000,00 грн.; випискою філії ВАТ “Укрексімбанку” МФО 311324 м. Житомир від 21.11.2013 року на суму 50000,00 грн.; випискою філії ВАТ “Укрексімбанку” МФО 311324 м. Житомир від 04.12.2013 року на суму 4000,00 грн.; випискою філії ВАТ “Укрексімбанку” МФО 311324 м. Житомир від 13.12.2013          року на суму 3500,00грн.; випискою філії ВАТ “Укрексімбанку” МФО 311324 м. Житомир від 19.12.2013 року на суму 5000,00 грн.; випискою філії ВАТ “Укрексімбанку” МФО 311324 м. Житомир від 25.12.2013 року на суму 1600,00 грн.; випискою філії ВАТ “Укрексімбанку” МФО 311324 м. Житомир від 22.01.2014 року на суму 5000,00 грн.; випискою філії ВАТ “Укрексімбанку” МФО 311324 м. Житомир від 11.02.2014 року на суму 1170,00 грн.; випискою філії ВАТ “Укрексімбанку” МФО 311324 м. Житомир від 25.06.2014 року на суму 90000,00 грн.; випискою філії ВАТ “Укрексімбанку” МФО 311324 м. Житомир від 03.07.2014 року на суму 22000,00 грн.; випискою філії ВАТ “Укрексімбанку” МФО 311324 м. Житомир від 27.07.2014 року на суму 570,00 грн.; випискою філії ВАТ “Укрексімбанку” МФО 311324 м. Житомир від 14.08.2014 року на суму 3500,00 грн.; випискою філії ВАТ “Укрексімбанку” МФО 311324 м. Житомир від 20.11.2014 року на суму 5000,00 грн.; випискою філії ВАТ “Укрексімбанку” МФО 311324 м. Житомир від 16.01.2015 року на суму 149400,00 грн.
8.47. Відповідно до статті 115 КУзПБ, витрати арбітражного керуючого, пов`язані з виконанням ним повноважень у справі про банкрутство, відшкодовуються в порядку, передбаченому цим Законом, крім витрат на страхування його відповідальності за заподіяння шкоди внаслідок не умисних дій або помилки під час виконання повноважень розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора, а також витрат, здійснення яких безпосередньо не пов`язане з виконанням ним повноважень у справі про банкрутство, і витрат, пов`язаних з виконанням таких повноважень у частині, в якій зазначені витрати, що перевищують регульовані державою ціни (тарифи) на відповідні товари, роботи, послуги чи ринкові ціни на день здійснення відповідних витрат або замовлення (придбання) товарів, робіт, послуг.
8.48. Сплата грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого у зв`язку з виконанням ним повноважень у справі про банкрутство здійснюються за рахунок наявних у боржника коштів, одержаних у результаті господарської діяльності боржника, або коштів, одержаних від продажу майна (майнових прав) боржника.
8.49. Кредитори можуть створювати фонд для авансування грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого. Формування фонду та порядок використання його коштів визначаються рішенням комітету кредиторів та затверджуються ухвалою господарського суду.
8.50. Господарський суд має право зменшити розмір оплати послуг арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), у разі якщо середньомісячна заробітна плата керівника боржника є надмірно високою порівняно з мінімальним розміром заробітної плати.
8.51. Розпорядник майна звітує про нарахування та виплату грошової винагороди арбітражного керуючого, здійснення та відшкодування його витрат на першому засіданні комітету кредиторів, а також за результатами процедури розпорядження майном боржника. Керуючий санацією не рідше одного разу на три місяці, а ліквідатор - щомісяця звітують перед комітетом кредиторів про нарахування та виплату основної та додаткової грошових винагород арбітражного керуючого, здійснення та відшкодування витрат.
8.52. Звіт арбітражного керуючого про нарахування і виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат доводиться кредиторам до відома та повинен бути схвалений або погоджений комітетом кредиторів.
8.53. Звіт про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат за підсумками процедур розпорядження майном, санації, ліквідації подається арбітражним керуючим до господарського суду за п`ять днів до закінчення відповідної процедури, розглядається судом та затверджується ухвалою, що може бути оскаржена у встановленому порядку.
8.54. Отже, ліквідатор при здійсненні своїх повноважень отримує винагороду та здійснює витрати у відповідності до норм Закону про банкрутство.
8.55. Матеріалами справи підтверджується, що 06.02.2023 на адресу Господарського суду Житомирської області від представників Захарченко І.В. надійшли докази на підтвердження витрат, у тому числі зведені відомості по квитанціям (т.2 а.с.30-31 витрати на суму 129 168,24 грн. та  а.с. 103-104 виплати заробітної плати, вихідної допомоги в розмірі 433 574,62грн.).
8.56. В засіданні суду 22.06.2023 судом першої інстанції оглянуто оригінали документів про що зроблено відповідні відмітки штемпелем.
8.57. При дослідження оригіналів доказів, місцевим господарським судом встановлено, що деякі копії платіжних документів подано лише в копіях (оригінали для огляду не надано), тому суд досліджує платіжні документи без їх врахування.
8.58. Як вбачається з доказів, наданих господарському суду на підтвердження понесених витрат, вони діляться умовно на 2 групи:
1) витрати, які виникла в ході проведення ліквідаційної процедури;
2) витрати щодо виплати заробітної плати, аліментів та інше. 
8.59. Щодо витрат, які виникли в ході ліквідаційної процедури, у тому числі за період з 2013 по 2015 роки, суд зазначає про наступне.
8.59.1. Господарському суду надано докази та їх оригінали для огляду, на підтвердження понесених витрат, частково (т.2 а.с. 32-56, 58-70, 72- 80, 82-85, 88-93, 97, 99-101).
8.59.2. Крім того, копії доказів понесених витрат містяться в матеріалах справи №14/325"б", зокрема, у т. 47 а.с. 73-78, 82-86, 92, 96- 142, т. 51 а.с. 41-43, т.63 а.с. - 65-66).
8.59.3. Також в матеріалах справи №14/325"б" міститься таблиця №1 витрат ліквідатора в процедурі ліквідації банкрута за період з 01.08.2013 по 10.01.2015 (т.63 а.с. 67).
8.59.4. Отже кошти, підтверджені оглянутими оригіналами, були витрачені ліквідатором Захарченко І.В. на покриття витрат при здійснені своїх повноважень у відповідності саме норм Закону про банкрутство,  а відтак не були збережені безпідставно. 
8.60. Щодо витрат на виплату заробітної плати, аліментів та інше, у тому числі за період з 2013 по 2015 роки, колегія суддів зазначає наступне. 
8.60.1. На підтвердження витрат суду надано копії платіжних  відомостей та видаткових касових ордерів, які містять перелік осіб та їхні підписи.
8.60.2. В матеріалах даної справи №14/325"б" наявний штатний розпис з зазначенням найменування та кількості робочих місць (т.24 а.с. 12-17).
8.60.3. Також у матеріалах справи містяться списки осіб, які містять прізвища, ім`я по-батькові та підпис (т.9 а.с.8-18), а також платіжні відомості та видаткові касові ордери (т. 25 а.с. 31- 100; т. 47 а.с. 45-72, т.51 а.с. 50- 73).  
8.60.4. Відповідно до довідки, заборгованість по заробітній платі працівникам ВАТ "Коровинецький цукровий завод" станом на 23.05.2001 року в сумі 395000,00 грн. погашена (т.11 а.с.13).
8.60.5. Згідно довідки ВАТ "Коровинецький цукровий завод" №1 від 04.01.2002, станом на 01.01.2002, згідно штатного розкладу рахується 215 чол. працюючих (т.11 а.с.66).
8.60.6. Відповідно до реєстру вимог кредиторів включено, зокрема, заборгованість по заробітній платі в розмірі - 395000,00грн. (т.13 а.с.118-120) та станом на 01.03.2003 визначено структуру платежів, згідно якої заборгованість перед працівниками підприємства - 2 черга (т.13 а.с. 121).
8.60.7. Згідно довідки №101 від 29.07.2008, погашено заборгованість по заробітній платі у сумі 441003,41грн. (т.21 а.с.43).
8.60.8. Відповідно до інформації з реєстрів вимог кредиторів заборгованість по заробітній платі було частково погашено (т.22 а.с.138-140; т.24 а.с. 21-23).
8.60.9. Згідно довідки фінансово-господарської діяльності за сім місяців 2009 року, заробітна плата "робочої групи" - 66799,00грн. 
8.60.10. Також, із матеріалів справи №14-325"б" вбачається, що ухвалою Господарського суду Житомирської області від 04.09.2009 постановлено вважати погашеними вимоги, зокрема, заборгованість по заробітній платі у сумі - 193710,62 грн. (т.25 а.с. 105-109). 
8.60.11. Крім того, в матеріалах справи №14-325"б" міститься таблиця №1 витрат ліквідатора в процедурі ліквідації банкрута за період з 01.08.2013 по 10.01.2015 (т.63 а.с. 67), зокрема, витрати на оплату заборгованості по заробітній платі складають у сумі 158141,25грн.
8.60.12. Згідно звіту з праці за січень-липень 2014 заборгованість по заробітній платі відсутня. Відсутня також заборгованість по заробітній платі станом на 01.08.2014 (т.51 а.с.49).  
8.61. Отже, матеріали справи №14/325"б" містять загальні відомості щодо заробітної плати.
8.62. Доказів щодо ідентифікації (перелік осіб, копії трудових книжок, довідки, трудовий договір, тощо) працівників, докази щодо сум заборгованості по кожному працівнику та перебування їх у трудових відносинах з боржником матеріали справи не місять.  
8.63. Відповідно до ст. 48 Кодексу законів про працю України (станом на 1999 рік), трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють  на підприємстві, в установі, організації понад  п`ять  днів,  у  тому числі  на  сезонних  і  тимчасових  працівників.  Трудові   книжки ведуться також на позаштатних працівників при умові, якщо вони підлягають державному соціальному страхуванню. Працівникам, що  стають  на  роботу  вперше, трудова  книжка оформляється не пізніше п`яти днів після прийняття на роботу. До трудової  книжки заносяться відомості  про роботу, заохочення та нагороди за  успіхи в роботі на  підприємстві,  в установі, організації; відомості  про  стягнення  до  неї  не заносяться.
8.64. Згідно статті 49 Кодексу законів про працю України, власник або  уповноважений  ним  орган  зобов`язаний   видати працівникові  на  його  вимогу  довідку  про його роботу на даному підприємстві, в  установі, організації із зазначенням спеціальності, кваліфікації, посади,  часу  роботи  і  розміру заробітної плати.
8.65. Суду не надано доказів щодо правомірності та інформацію щодо підстав нарахування заробітної плати особам, зазначених у додатках до відзиву, у відповідних сумах.
8.66. Судом встановлено, що ОСОБА_1 здійснено виплати фізичним особам, але суду не надано доказів на підтвердження перебування осіб, зазначених у платіжних відомостях, у трудових відносинах з боржником та розміру заборгованості по заробітній платі перед кожним працівником, тому суд з наданих платіжних  відомостей та видаткових касових ордерів не може встановити факт погашення заборгованості по заробітній платі саме перед працівниками ВАТ "Коровинецький цукровий завод" та в належній сумі.
8.67. З огляду на викладене, суд дійшов до висновку про недоведеність належності спрямування ОСОБА_1 коштів на виплату заробітної плати, аліментів та інше.
8.68. Щодо заяви про застосування строків позовної давності, суд зазначає про наступне.
8.68.1. Відповідно до положень  статті 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.
8.68.2. Згідно статті 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.
8.68.3. Слід зазначити, що по справі №14/325 "б" Верховним судом у постанові від 05.03.2020 досліджено питання щодо моменту коли починається строк позовної давності: з дати призначення ліквідатора, чи з дати коли йому стало відомо про порушення прав?
8.68.4. Зокрема у постанові вказано про наступне. Згідно з частиною першою статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.
8.68.5. Отже, початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.
8.68.6. Для визначення моменту виникнення права на позов важливими є як об`єктивні (порушення права), так і суб`єктивні (особа дізналася або повинна була дізнатися про це порушення) аспекти. Порівняльний аналіз понять "довідався" та "міг довідатися", що містяться в статті 261 ЦК України, дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов`язку особи знати про стан своїх майнових прав, а тому доведення факту, через який позивач не знав про порушення свого цивільного права і саме з цієї причини не звернувся за його захистом до суду, недостатньо.
8.68.7. Згідно з частиною першою статті 261 ЦК України у визначенні початку перебігу строку позовної давності має значення не лише встановлення, коли саме особа, яка звертається за захистом свого порушеного права або охоронюваного законом інтересу, довідалася про порушення цього права або про особу, яка його порушила, а й коли ця особа об`єктивно могла дізнатися про порушення цього права або про особу, яка його порушила.
8.68.8. Обов`язок позивача довести, що він не міг дізнатися про порушення свого цивільного права, також випливає із загального правила, встановленого статтею 74 ГПК України, про обов`язковість доведення стороною спору тих обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.
8.68.9. Суд зазначає, що і в разі пред`явлення позову самою особою, право якої порушене, і в разі пред`явлення позову в інтересах цієї особи іншою уповноваженою на це особою початок перебігу позовної давності визначається з одного й того самого моменту: коли особа довідалася або могла довідатися про порушення її права або про особу, яка його порушила.
8.68.10. Таким чином, положення закону про початок перебігу позовної давності поширюється і на звернення арбітражного керуючого (ліквідатора) до суду із заявою про захист інтересів боржника. Тому при визначенні початку перебігу позовної давності у спорі за вимогами боржника/арбітражного керуючого не допускається врахування як обставин (дати) порушення провадження у справі про банкрутство та дати призначення (заміни кандидатури) арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), оскільки ні Закон про банкрутство (положення якого втратили чинність), ні чинний Кодекс України з процедур банкрутства не встановлюють спеціальних норм про позовну давність. Отже, до цих правовідносин застосовуються загальні норми позовної давності.
8.68.11. У спірних правовідносинах суб`єктом прав є саме боржник, а не арбітражний керуючий (ліквідатор), а тому, визначаючи початок перебігу позовної давності у цій справі, слід враховувати, коли про порушене право дізнався або міг дізнатись боржник в особі уповноваженого органу. Отже, при дослідженні питання пропуску позовної давності в спорі слід з`ясовувати, коли про порушення своїх прав довідався або міг довідатися боржник в особі уповноваженого органу.
8.68.12. Тож при тлумаченні вимог щодо початку перебігу позовної давності слід керуватися тим, що перебіг позовної давності починається від дня, коли про відповідні обставини, тобто про порушення права, дізналася або могла довідатися особа, що є носієм права, а не інша особа, у тому числі й та, якій за законом надано повноваження із захисту цього права. У справах про банкрутство цією особою є арбітражний керуючий, на якого за законом на підставі рішення суду покладаються обов`язки та надаються повноваження розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора. При цьому і в разі пред`явлення у межах справи про банкрутство позову самою особою, право якої порушене (боржником), і у разі пред`явлення позову в інтересах цієї особи іншою уповноваженою на це особою, якою може бути арбітражний керуючий, перебіг позовної давності обчислюється з одного й того самого моменту: коли особа довідалася або могла довідатися про порушення її права або про особу, яка його порушила. Іншого правила щодо визначення початку перебігу позовної давності не містять ні частина перша статті 261 ЦК України, ні норми спеціального закону, що регулюють порядок вирішення спорів у справі про банкрутство.
8.68.13. Відповідно до частини восьмої статті 261 ЦК України винятки з правил, встановлених частинами першою та другою цієї статті, можуть бути встановлені законом.
8.68.14. З огляду на зазначене, строк позовної давності у даній справі сплинув, а саме по датах отримання ОСОБА_1 коштів (3 роки з дати зняття): 24.07.2013 - сплинув 24.07.2016; 02.08.2013 - сплинув 02.08.2016; 14.08.2013 - сплинув 14.08.2016; 29.08.2013 - сплинув 29.08.2016; 24.09.2013 - сплинув 24.09.2016; 10.10.2013 - сплинув 10.10.2016; 05.11.2013 - сплинув 05.11.2016; 21.11.2013 - сплинув 21.11.2016;  04.12.2013 - сплинув 04.12.2016; 03.12.2013 - сплинув 03.12.2016; 19.12.2013 - сплинув 19.12.2016; 25.12.2013 - сплинув 25.12.2016; 22.01.2014 - сплинув 22.01.2017;  11.02.2014 - сплинув 11.02.2017; 25.06.2014 - сплинув 25.06.2017; 03.07.2014 - сплинув 03.07.2017; 27.07.2014 - сплинув 27.07.2017; 14.08.2014 - сплинув 14.08.2017;  20.11.2014 - сплинув 20.11.2017; 16.01.2015 - сплинув 16.01.2018. 
8.68.15. Доказів переривання строку позовної давності матеріали справи не містять.
8.69. Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
8.70. Відповідно до статті 73 ГПК України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
8.71. Згідно частин 1, 3 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
8.72. Відповідно до статті 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
8.73. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (стаття 77 ГПК України).
8.74. Згідно статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
8.75. Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
8.76 Судом першої інстанції правомірно встановлено, що сплив строків позовної давності мав місце до дати набрання чинності Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" яким було доповнено "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України, зокрема, пунктом 12, щодо продовження строків позовної давності. 
8.77. Господарський суд Житомирської області дійшов до правильного висновку про сплив позовної давності по заявленим вимогам про стягнення безпідставно отриманих коштів, у зв`язку з чим  відмовив в задоволенні позову ліквідатора Горука В.А. 
8.78. За наведених обставин, у зв`язку з відмовою у задоволенні вимоги про стягнення безпідставно отриманих коштів, вимоги про стягнення з відповідача  процентів за користування коштами до задоволення не підлягають, оскільки вона є похідною від основної вимоги про стягнення безпідставно набутих грошових коштів.
8.79. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновку суду першої інстанції при ухвалені  оскаржуваного рішення та не можуть бути підставою для його скасування або зміни.
8.80. За таких обставин, апеляційну скаргу Ліквідатора Відкритого акціонерного товариства "Коровинецький цукровий завод" Горука Віктора Андрійовича слід залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Житомирської області від 13.07.2023 у справі № 14/325"б"(906/293/22) - без змін.
9. Повноваження суду апеляційної інстанції.
9.1. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
9.2. З огляду на зазначені правові положення та встановлені обставини справи суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що доводи, викладені апелянтом у апеляційній скарзі є необґрунтованими, у зв`язку з чим відсутні підстави для скасування оскаржуваного рішення.
9.3. У відповідності до ст. 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
10. Розподіл судових витрат.
10.1. Як вбачається із матеріалів справи, за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Житомирської області від 13.07.2023 у справі № 14/325"б"(906/293/22) апелянт сплатив судовий збір у розмірі  13224,93 грн. згідно квитанції № 0. 0.3149720599.1 від 16.08.2023.
10.2. Судовий збір сплачений в порядку та розмірі, визначеному Законом України "Про судовий збір" .
10.3. За змістом статті 129 ГПК України за результатами розгляду апеляційної скарги здійснюється розподіл судових витрат.
10.4. Оскільки апелянту відмовлено у задоволенні апеляційної скарги, в силу приписів статті 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору за розгляд апеляційної скарги покладаються на апелянта.
Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Ліквідатора Відкритого акціонерного товариства "Коровинецький цукровий завод" Горука Віктора Андрійовича від 16.08.23р. залишити без задоволення. 
Рішення Господарського суду Житомирської області від 13 липня 2023 року у справі № 14/325"б"(906/293/22)  залишити без змін.  
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду  у строк та в порядку, встановленому статтями 287-289 ГПК України.
Справу № 14/325"б"(906/293/22) повернути  Господарському суду Житомирської області.

Повний текст постанови складений "30" жовтня 2023 р.

Головуючий  суддя                                                                      Юрчук М.І. 

Суддя                                                                                              Саврій В.А.  

Суддя                                                                                              Крейбух О.Г.