ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2023 р. 	Справа № 440/7146/22	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Макаренко Я.М.,
Суддів: Кононенко З.О. ,  Мінаєвої О.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Полтавської міської ради на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 28.09.2022, головуючий суддя І інстанції: О.О. Кукоба, м. Полтава,  по справі № 440/7146/22
за позовом               ОСОБА_1  
до              Полтавської міської ради                      
про визнання дій та бездіяльності протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до Полтавської міської ради про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, у якому просив суд визнати протиправними дії відповідача щодо неналежного розгляду звернення від 30.06.2022 та зобов`язати Полтавську міську раду повторно розглянути це звернення з урахуванням висновків суду.
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 28.09.2022 позовні вимоги ОСОБА_1 до Полтавської міської ради про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.
Визнано протиправною бездіяльність Полтавської міської ради щодо нерозгляду звернення ОСОБА_1 від 30.06.2022 в частині прохання про надання відомостей щодо наявних вільних площ землі і їх розташування біля с. Петрівка.
Зобов`язано Полтавську міську раду розглянути звернення ОСОБА_1 від 30.06.2022 в частині прохання про надання відомостей щодо наявних вільних площ землі і їх розташування біля с. Петрівка з урахуванням висновків суду.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції в частині задоволення позову, Полтавська міська рада подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосуванням норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 28.09.2022 скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, зокрема, що у відповідача не виникло обов`язку щодо надання відповіді позивачу на його звернення від 30.06.2022 в частині щодо відомостей про наявні вільні земельні ділянки біля с. Петрівка Полтавського району Полтавської області, оскільки таке прохання було викладено позивачем у зверненні не окремо, а пов`язане з настанням відповідної умови - чітко визначеної необхідності, а така необхідність могла б виникнути лише у разі підготовки проекту рішення про безоплатне передачу земельної ділянки позивачу. Стверджує, що між сторонами виникли правовідносини з приводу безоплатного отримання громадянами у власність земельних ділянок, а не правовідносини з приводу звернення громадян. Також зазначає, що відповідь позивачу правомірно була надана саме Полтавським міським управлінням земельних ресурсів та земельного кадастру - виконавчим органом Полтавської міської ради.
У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Враховуючи, що справа судом першої інстанції розглянута за правилами спрощеного провадження, характер спірних  правовідносин та предмет доказування у справі, яка відноситься до незначної складності, не вимагають витребування нових доказів та  проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи, то за таких обставин колегія суддів не вбачає підстав для задоволення клопотання відповідача  про розгляд справи з викликом сторін та вважає за необхідне розглянути справу в порядку письмового провадження.
Згідно з ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Колегія суддів, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги апеляційної скарги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що 30.06.2022 ОСОБА_1 надіслав Полтавській міській раді звернення, у якому просив передати безоплатно у власність земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, а також відомості про наявні вільні площі землі і їх розташування біля с. Петрівка.
Листом Полтавського міського управління земельних ресурсів та земельного кадастру від 07.07.2022 за вих. № 01-04-01.2-12/1714 позивача повідомлено, що відповідно до частини шостої статті 118 Земельного кодексу України до клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки. Крім того, зазначено, що згідно підпункту 5 пункту 27 Прикінцевих та перехідних положень Земельного кодексу України (у редакції Закону України від 24.03.2022 № 2145-ІХ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення умов для забезпечення продовольчої безпеки в умовах воєнного стану") на період дії воєнного стану безоплатна передача земель державної, комунальної власності у приватну власність, надання дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою такої безоплатної передачі, розроблення такої документації забороняється.
Стверджуючи про не надання відповідачем відповіді на звернення в частині прохання щодо надання відомостей про наявні вільні площі землі і їх розташування біля с. Петрівка, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач у спірних відносинах допустив протиправну бездіяльність щодо розгляду звернення ОСОБА_1 від 30.06.2022 в частині стосовно надання відомостей про наявні вільні земельні ділянки біля с. Петрівка Полтавського району Полтавської області.
Колегія суддів погоджується з вищевказаними висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно із ст. 40 Конституції України, усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.
Питання практичної реалізації громадянами України наданого їм статтею 40 Конституції України права на звернення урегульовано Законом України "Про звернення громадян" від 02.10.1996 № 393/96 (далі - Закон № 393/96).
Частиною 1 ст. 1 Закону № 393/96 визначено, що громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.
За змістом ст. 3 Закону № 393/96 під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.
Пропозиція (зауваження) - звернення громадян, де висловлюються порада, рекомендація щодо діяльності органів державної влади і місцевого самоврядування, депутатів усіх рівнів, посадових осіб, а також висловлюються думки щодо врегулювання суспільних відносин та умов життя громадян, вдосконалення правової основи державного і громадського життя, соціально-культурної та інших сфер діяльності держави і суспільства.
Заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.
Скарга - звернення з вимогою про поновлення прав і захист законних інтересів громадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, об`єднань громадян, посадових осіб.
Статтею 4 Закону № 393/96 передбачено, що до рішень, дій (бездіяльності), які можуть бути оскаржені, належать такі у сфері управлінської діяльності, внаслідок яких: порушено права і законні інтереси чи свободи громадянина (групи громадян); створено перешкоди для здійснення громадянином його прав і законних інтересів чи свобод; незаконно покладено на громадянина які-небудь обов`язки або його незаконно притягнуто до відповідальності.
Згідно із положеннями ст. 5 Закону № 393/96 звернення адресуються органам державної влади і органам місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форми власності, об`єднанням громадян або посадовим особам, до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненнях питань.
Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону № 393/96 звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов`язковому прийняттю та розгляду.
Якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об`єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п`яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення (ч. 3 ст. 7 Закону № 393/96).
Відповідно до ст. 15 Закону № 393/96 органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).
Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки.
Відповідно до ч. 1 ст. 20 Закону № 393/96, звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів.
Системний аналіз наведених норм законодавства дає підстави для висновку, що звернення, яке відповідає вимогам Закону № 393/96, повинно бути прийнято, всебічно та повно розглянуто у встановлені законом строки. За загальним правилом звернення громадян підлягають розгляду тим суб`єктом, якому вони адресовані. Водночас, звернення подається органу, до повноважень якого віднесено вирішення порушеного у зверненні питання. Якщо вирішення порушеного у зверненні питання не належить до повноважень відповідного органу, він повинен переслати його за належністю і повідомити про це громадянина, який подав звернення, для чого встановлено п`ятиденний строк.
При цьому обов`язок органів, до яких направлені звернення, повідомляти осіб про наслідки їхнього розгляду, як елемент конституційної гарантії звернення до органів публічної влади, включає доведення змісту відповіді до заявника.
З матеріалів справи вбачається, що у своєму зверненні від 30.06.2022 позивач просив Полтавську міську раду передати безоплатно у власність земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, а також надати відомості про наявні вільні площі землі і їх розташування біля с. Петрівка. Тобто звернення стосувалося двох питань, та предметом позову у цій справі є бездіяльність відповідача в частині надання відповіді на друге питання – щодо наявності вільних земель.
Колегія суддів зауважує, що звернення позивача було адресовано саме відповідачу – Полтавській міській раді, і за правилами Закону № 393/96 підлягало розгляду саме відповідачем.
Доказів розгляду звернення позивача в частині надання інформації про наявність вільних земель Полтавською міською радою у відповідності до вимог Закону № 393/96 матеріали справи не містять, відповідачем таких доказів надано не було.
В апеляційній скарзі відповідач також не вказує про розгляд звернення позивача, а лише зазначає, що відповідь на звернення позивача була надана Полтавським міським управлінням земельних ресурсів, до відання якого належать повноваження щодо надання під забудову та для інших потреб земель, що перебувають у власності територіальної громади.
В свою чергу матеріали справи не містять ані доказів пересилання у встановленому порядку звернення позивача для розгляду до Полтавського міського управління земельних ресурсів та земельного кадастру, ані доказів повідомлення позивача про переадресацію його звернення на виконання вимог ч. 3 ст. 7 Закону № 393/96.
Твердження апелянта, що між сторонами виникли виключно правовідносини щодо безоплатного отримання громадянином земельної ділянки у власність відповідно до ст. 118 ЗК України колегією суддів відхиляються, оскільки окрім клопотання щодо надання земельної ділянки, звернення позивача також містило клопотання про надання інформації стосовно вільних земельних ділянок і предмет позову у цій справі стосується саме останнього питання.
Колегія суддів зазначає, що не викладення звернення щодо надання документів окремим документом не звільняє розпорядника інформації від обов`язку надання відповіді на нього та звертає з даного приводу увагу на рішення ЄСПЛ у справі «ТОВ «Фріда» проти України» (заява №24003/07), в якому Суд вказав на недопустимість надмірного формалізму, який би призводив до порушення прав особи.
Саме лише оформлення та направлення такого звернення разом зі заявою про надання безоплатно земельної ділянки  у порядку ст. ст. 118,  121 ЗК України не  може бути підставою нерозгляду звернення. Адже заборони викладати (об`єднувати) такі вимоги разом чинне законодавство не містить.
Вказані висновки відповідають правовій позиції Верховного Суду, наведених у постанові від 18.04.2018 року по справі № 813/7076/13-а.
Колегія суддів зауважує, що доводи апеляційної скарги здебільшого зводяться з незгодою відповідача щодо поширення на спірні правовідносини положень Закону № 393/96. Разом з тим, апелянт обмежується посиланням на законодавство щодо повноважень міської ради в частині утворення управлінь, при цьому, не вказує, за правилами якого нормативно-правового акту має бути розглянуто звернення позивача в частині надання інформації про наявні вільні площі землі і їх розташування біля с. Петрівка і яку норму матеріального права повинен був застосувати суд першої інстанції при вирішення даного спору щодо порядку надання відповіді на звернення позивача, право на яке є конституційно гарантованим.
На підставі вищевикладеного колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідач у спірних відносинах допустив протиправну бездіяльність щодо розгляду звернення ОСОБА_1 від 30.06.2022 в частині стосовно надання відомостей про наявні вільні земельні ділянки біля с. Петрівка Полтавського району Полтавської області, та про необхідність зобов`язання Полтавську міську раду розглянути звернення ОСОБА_1 від 30.06.2022 в частині прохання про надання відомостей щодо наявних вільних площ землі і їх розташування біля с. Петрівка з урахуванням висновків суду.
Відтак, на думку колегії суддів, суд першої інстанції прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права та дійшов вірного висновку про часткове задоволення позову.
Доводи апеляційної скарги висновків колегії суддів не спростовують.
Частиною 1 ст. 315 КАС України визначено, що за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
За правилами ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Керуючись ст. ст. 311, 315, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Полтавської міської ради - залишити без задоволення.
Рішення  Полтавського окружного адміністративного суду від 28.09.2022 по справі № 440/7146/22 - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 	(підпис)	Я.М. Макаренко 	
Судді	(підпис)  (підпис) 	З.О. Кононенко    О.М. Мінаєва