ПОСТАНОВА 
Іменем України

10 серпня 2023 року                                                                 м. Кропивницький

справа № 405/5126/21
провадження № 22-ц/4809/710/23 

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати  у цивільних справах:  Карпенка О. Л. (головуючий, суддя-доповідач), Єгорової С. М., Мурашка С. І., 
за участю секретаря судового засідання Напрюшкіна О. І., 
учасники справи:  
позивач – ОСОБА_1 ,
відповідачі: Департамент надання адміністративних послуг Кропивницької міської ради, 
ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження апеляційні скарги ОСОБА_2 на рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда (суддя Мохонько В. В.) від 15 березня 2023 року та додаткове рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда (суддя Мохонько В. В.) від 12 квітня 2023 року,
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог
У липні 2021 року ОСОБА_1 пред`явила позов до Департамент надання адміністративних послуг Кропивницької міської ради та ОСОБА_2 в якому вимагала таке:
1)скасувати рішення про скасування державної реєстрації прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) 46217370 від 29 березня 2019 року 13:54:45, прийняте державним реєстратором Міської ради міста Кропивницького Нікітенко Олександром Володимировичем, на підставі якого скасовано запис на право власності № 11693806, шляхом поновлення запису та скасувати рішення про скасування державної реєстрації прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) 46218062 від 29 березня 2019 року 14:08:54, прийняте державним реєстратором Міської ради міста Кропивницького Нікітенко Олександром Володимировичем, на підставі якого скасовано запис на право власності № 10992427, шляхом поновлення запису; 
2)скасувати рішення про державну реєстрацію про право власності 15 вересня 2020 року 11:05:54 (з відкриттям розділу), індексний номер: 54104471 від 17 вересня 2020 11:49:04, прийняте державним реєстратором Синенко Оксаною Іванівною, номер запису про право власності: 38220706; 
3)скасувати рішення про державну реєстрацію про право власності 28 січня 2021 року 08:23:40 (з відкриттям закритого розділу) 56406015 від 02 лютого 2021 року 09:23:21, прийняте державним реєстратором Нікітенко Олександром Володимировичем, номер запису про право власності: 40365979.
В обгрунтування поставлених вимог позивачка вказала на те, що рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 03 грудня 2018 року у справі № 404/5817/16-ц позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Кіровоградської міської ради, Виконавчого комітету Кіровоградської міської ради та Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області позовні вимоги задоволено частково, а саме: 
1)визнано незаконним та скасувати рішення виконавчого комітету Кіровоградської міської ради народних депутатів від 18 березня 1982 року № 227;
2)визнано згоду, надану ОСОБА_3 щодо вилучення земельної ділянки, недійсною;
3)визнано нікчемним договір купівлі-продажу від 17 квітня 1984 року, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , зареєстрований в реєстрі за № 2-611;
4)визнано за  ОСОБА_2  право користування земельною ділянкою площею 518,86 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 ;
5)скасовано свідоцтво про право власності, серія та номер: НОМЕР_1 , видане 21 жовтня 2015 року Реєстраційною службою Кіровоградського міського управління юстиції Кіровоградської області ОСОБА_1 ;
6)скасовано державну реєстрацію на житловий будинок, об`єкт житлової нерухомості: загальна площа (кв.м): 73,5, житлова площа (кв.м): 47,7, ппис: літ. АааІ - житловий будинок; літ. БІ - погріб; літ. Б - літня кухня-сарай; літ. ГП,2 - гараж; літ. гі - яма оглядова; літ. Г2,Ж - сарай; літ. З,Л - навіс; літ. К - гараж-майстерня; nn\NNl-5 - огорожа; літ. І - вимощення; літ. Д - яма вигрібна; літ. кр - ґанок, АДРЕСА_2 ;
7)скасовано державну реєстрацію на земельну ділянку кадастровий номер: 3510100000:04:032:0037, реєстраційний номер: 714315135101, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площа: 0,0518 га.
Постановою Кропивницького апеляційного суду від 10 вересня 2019 року у справі № 404/5817/16-црішення Кіровського районного суду міста Кіровограда від 03 грудня 2018 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Кіровоградської міської ради, Виконавчого комітету Кіровоградської міської ради та Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області про визнання права користування земельною ділянкою, визнання нікчемним договору купівлі-продажу, скасування рішення Кіровоградської міської ради народних депутатів від 18 березня 1982 № 227, скасування свідоцтва про право власності, скасування державної реєстрації на житловий будинок та земельну ділянку відмовлено.
У вересні 2019 року ОСОБА_2 подала до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Кропивницького апеляційного суду від 10 вересня 2019 року.
Постановою Верховного Суду 30 вересня 2020 року по справі № 404/5817/16-ц постанову Кропивницького апеляційного суду від 10 вересня 2019 року змінено та викладено її мотивувальну частину в редакції постанови Верховного Суду. 
Незважаючи на триваючі судові справи, у період розгляду справи № 404/5817/16-ц у Верховному Суді ОСОБА_2 подала державному реєстратору документи для здійснення реєстрації права власності на житловий будинок та права власності на земельну ділянку, якій присвоєно кадастровий номер 3510100000:04:032:0037.
Позивачка, отримавши постанову Кропивницького апеляційного суду від 10 вересня 2019 року у справі № 404/5817/16-ц, яка набрала законної сили, мала намір відновити реєстрації своїх прав на житловий будинок та земельну ділянку, але дізналася що ОСОБА_2 , діючи недобросовісно, зареєструвала за собою право власності на земельну ділянку площею 0,1 га за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер: номер запису у Державному реєстрі про право власності: 38220706, кадастровий номер 3510100000:04:032:0037, що унеможливило поновлення реєстрації права за позивачкою у цій справі.
Позивачка стверджує, що здійснення відповідачкою за собою прав на спірне нерухоме майно до остаточного вирішення спору в судах усіх інстанцій них юрисдикцій є недобросовісною поведінкою, яка мала наслідком порушення майнових прав позивачки, а скасування державним реєстратором, який не перевірив актуальні відомості у Єдиному державному реєстрі судових рішень про хід розгляду цивільної справи Верховним судом, у Державному реєстрі прав записів про права позивачки на нерухоме майно було безпідставним. 
Короткий зміст рішення суду
Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 15 березня 2023 року позов  ОСОБА_1 до Департаменту надання адміністративних послуг Кропивницької міської ради, ОСОБА_2  задоволено, а саме:
скасовано рішення про скасування державної реєстрації прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) 46217370 від 29 березня 2019 року 13:54:45, прийняте державним реєстратором Міської ради міста Кропивницького Нікітенко Олександром Володимировичем, на підставі якого скасовано запис на право власності № 11693806, шляхом поновлення запису та скасувати рішення про скасування державної реєстрації прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) 46218062 від 29 березня 2019 року 14:08:54, прийняте державним реєстратором Міської ради міста Кропивницького Нікітенко Олександром Володимировичем, на підставі якого скасовано запис на право власності № 10992427, шляхом поновлення запису;
скасовано рішення про державну реєстрацію про право власності 15 вересня 2020 року 11:05:54 (з відкриттям розділу), індексний номер: 54104471 від 17 вересня 2020 року 11:49:04, прийняте державним реєстратором Синенко Оксаною Іванівною, номер запису про право власності: 38220706; 
скасовано рішення про державну реєстрацію про право власності 28 січня 2021 року 08:23:40 (з відкриттям закритого розділу) 56406015 від 02 лютого 2021 року 09:23:21, прийняте державним реєстратором Нікітенко Олександром Володимировичем, номер запису про право власності: 40365979; 
стягнуто з Департаменту надання адміністративних послуг Кропивницької міської ради та ОСОБА_2 судовий збір в розмірі по 1 362,00 грн з кожного.
Суд дійшов висновку, що належне позивачці право власності на майно, а саме житловий будинок та земельну ділянку з кадастровим номером 3510100000:04:032:0037 за адресою: АДРЕСА_2 , є порушеним внаслідок здійснення за заявою відповідачки державним реєстратором реєстраційних дій у Державному реєстрі прав на нерухоме майно у зв`язку з якими права позивачки не мають офіційного підтвердження державою. Суд вважав, що порушені права позивачки підлягають захисту в обраний нею спосіб.
Додатковим рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 12 квітня 2023 року стягнуто з Департамента надання адміністративних послуг Кропивницької міської ради та ОСОБА_2 по 10000,00 грн з кожного витрат понесених на професійну правничу допомогу. 
Короткий зміст вимог і доводів апеляційних скарг, які подав відповідач
I.Апеляційна скарга на основне рішення суду
Відповідачка ОСОБА_2 подала до суду апеляційну скаргу на рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 15 березня 2023 року в якій просить скасувати його та ухвалити нове судове рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити повністю.
В апеляційній скарзі вона визнає, що спір між нею та ОСОБА_1 був предметом розгляду у справі № 404/5817/16-ц. Допоки судові рішення першої і другої інстанцій переглядалися в суді касаційної інстанції вона подала документи на реєстрацію права власності на спірні земельну ділянку з кадастровим номером: 3510100000:04:032:0037 та житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 . 
Відповідачка послалася на неправильність встановлення судом обставин, які мають значення для справи, внаслідок неправильного дослідження й оцінки доказів, неправильне визначення відповідно до дійсних обставин правовідносин сторін та неправильне застосування норм матеріального та процесуального права. 
На її думку, суд помилково дійшов висновку про порушене право позивачки, оскільки вона та не має права на майно свого чоловіка так, як шлюб між ними було розірвано. Суд не врахував, що ОСОБА_1 є громадянкою США, а тому не могла отримувати дозволу на земельну ділянку. Крім того, суд не надав наданим відповідачем доказам про те що, в місті Кропивницькому не існує адреси: АДРЕСА_2 .
До того ж суд порушив норми процесуального права, а саме не запросив до зали судового засідання представника відповідача – адвоката Ноженко Ірини Олексіївни, а сам відповідач потрапив до зали суду випадково.
II.Апеляційна скарга на додаткове рішення
В апеляційній скарзі на додаткове рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 13 квітня 2023 року ОСОБА_2 вимагає скасувати його та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити позивачці в задоволенні її вимог.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано тим, що позивач не довів належними та допустимими доказами обгрунтованість витрат на правничу допомогу, зокрема, представник позивача не виконано вимоги процесуального закону щодо надання детального опису робіт (наданих послуг), відсутній акт виконаних робіт, не обґрунтовано вартість робіт адвоката. Суд не врахував різний майновий стан сторін.
Відзиви на апеляційні скарги від відповідачів до суду апеляційної інстанції не надійшли.
Відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Позиції сторін, висловлені учасниками справи у судовому засіданні в суді апеляційної інстанції
Апелянт (відповідач) ОСОБА_2 та її представник адвокат Гостіщева В. В. підтримали апеляційні скарги, надали пояснення щодо суті спору.
Представник відповідача Департамента надання адміністративних послуг Кропивницької міської ради Нікітенко О. В. погодився з вимогами апеляційної скарги відповідача ОСОБА_2 та надав усні пояснення щодо відсутності з боку державних реєстраторів порушень законодавства при вчиненні реєстрації прав ОСОБА_2 .
Позивач ОСОБА_1 особисто в судове засідання не з`явилася, представник позивачки адвокат Данилюк Н. В. заперечила проти апеляційної скарги ОСОБА_2 , просила суд залишити її без задоволення, надала пояснення стосовно суті спору. 
Суд першої інстанції встановив такі неоспорювані обставини: 
Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровграда від 03 грудня 2018 року у справі № 404/5817/16-ц позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Кіровоградської міської ради, Виконавчого комітету Кіровоградської міської ради, Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області про визнання права користування земельною ділянкою, визнання нікчемним договору купівлі-продажу та скасування рішення, задоволено частково, а саме: 
1)визнано незаконним та скасувати рішення виконавчого комітету Кіровоградської міської ради народних депутатів від 18 березня 1982 року № 227;
2)визнано згоду, надану ОСОБА_3 щодо вилучення земельної ділянки, недійсною;
3)визнано нікчемним договір купівлі-продажу від 17 квітня 1984 року, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , зареєстрований в реєстрі за № 2-611;
4)визнано за  ОСОБА_2  право користування земельною ділянкою площею 518,86 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 ;
5)скасовано свідоцтво про право власності, серія та номер: НОМЕР_1 , видане 21 жовтня 2015 року Реєстраційною службою Кіровоградського міського управління юстиції Кіровоградської області ОСОБА_1 ;
6)скасовано державну реєстрацію на житловий будинок, об`єкт житлової нерухомості: загальна площа (кв.м): 73,5, житлова площа (кв.м): 47,7, ппис: літ. АааІ - житловий будинок; літ. БІ - погріб; літ. Б - літня кухня-сарай; літ. ГП,2 - гараж; літ. гі - яма оглядова; літ. Г2,Ж - сарай; літ. З,Л - навіс; літ. К - гараж-майстерня; nn\NNl-5 -огорожа; літ. І - вимощення; літ. Д - яма вигрібна; літ. кр - ґанок, АДРЕСА_2 ;
7)скасовано державну реєстрацію на земельну ділянку кадастровий номер: 3510100000:04:032:0037, реєстраційний номер: 714315135101, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площа: 0,0518 га (т. 1, а. с. 18 - 2).

Постановою Кропивницького апеляційного суду від 10 вересня 2019 року у справі № 404/5817/16-ц рішення Кіровського районного суду міста Кіровограда від 03 грудня 2018 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Кіровоградської міської ради, Виконавчого комітету Кіровоградської міської ради, Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області про визнання права користування земельною ділянкою, визнання нікчемним договору купівлі-продажу, скасування рішення Кіровоградської міської ради від 18 березня 1982 року № 227, скасуванні свідоцтва про право власності, скасування державної реєстрації права власності на житловий будинок та земельну ділянку відмовлено повністю (т. 1, а. с. 24 - 29).
У вересні 2019 року ОСОБА_2 подала до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Кропивницького апеляційного суду від 10 вересня 2019 року.
30 вересня 2020 року Верховний Суд ухвалив постанову по справі № 404/5817/16-ц якою касаційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково, а саме постанову Кропивницького апеляційного суду від 10 вересня 2019 року змінив, виклавши її мотивувальну частину в редакції цієї постанови. Верховний Суд встановив, що суд апеляційної інстанції дійшов вірного висновку про відмову в задоволенні позову, але помилився щодо мотивів такої відмови (т. 1, а. с. 30 - 34).
У період розгляду Верховним Судом цивільної справи № 404/5817/16-ц ОСОБА_2 подала документи для державної реєстрації набуття нею права власності на спірний житловий будинок та права власності на спірну земельну ділянку з кадастровим номером 3510100000:04:032:0037.
28 січня 2021 року о 08:23:40, на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 56406015 від 02 лютого 2021 року о 09:23:21, державним реєстратором Нікітенко Олександр Володимирович Департаменту надання адміністративних послуг міської ради міста Кропивницького, було зареєстровано за ОСОБА_2 право власності на домоволодіння, об`єкт житлової нерухомості: загальна площа (кв.м): 130.8, житлова площа (кв.м): 78.2, Опис:Ааа1аЗа4 - житловий будинок, загальна площа 57,3. кв.м., житлова площа 30,5 кв.м.; Иии1 - житловий будинок, загальна площа 73,5кв.м. житлова площа 47,7 кв.м.; Б,М - літня кухня; а2,М1 - погріб; В1- убиральня; Г,Нн1 гараж, Е - баня; Н1,Н2,н,0 - сарай; Ж,3,П,Л - навіс; К - гараж - майстерня; є - яма вигрібна; к - колодязь; кр - ганок; І - вимощення; N-N7 - огорожа, адреса: АДРЕСА_2 , на земельній ділянці кадастровий номер: 3510100000:04:032:0037, реєстраційний номер: номер запису про право власності: 40365979.
15 вересня 2020 року о 11:05:54, на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 54104471 від 17 вересня 2020 року о 11:49:04, державним реєстратором Синенко Оксаною Іванівною Департаменту надання адміністративних послуг міської ради міста Кропивницького, було зареєстровано за ОСОБА_2 право власності на земельну ділянку 3510100000:04:032:0037, площею (га): 0,1, адреса: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер: номер запису про право власності: 38220706 (т. 1, а. с. 36-43).
Апеляційний суд додатково встановив такі обставини:
Постановою Кропивницького апеляційного суду від 10 вересня 2019 року зі змінами, внесеними постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 30 вересня 2020 року, у справі № 404/5817/16-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Кіровоградської міської ради, Виконавчого комітету Кіровоградської міської ради, Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області про визнання права користування земельною ділянкою, визнання нікчемним договору купівлі-продажу, скасування рішення Кіровоградської міської ради від 18 березня 1982 року № 227, скасуванні свідоцтва про право власності, скасування державної реєстрації права власності на житловий будинок та земельну ділянку, яка згідно з ч. 4 ст. 82 ЦПК України має преюдиціне значення, встановлено таке: 
18 березня 1982 року рішенням виконавчого комітету Кіровоградської міської ради народних депутатів № 227 вирішено: 
вилучити земельну ділянку площею 594 кв.м до міськземфонду за рахунок існуючого домоволодіння по АДРЕСА_3 , закріпити за цим домоволодінням земельну ділянку площею 600 кв.м; 
надати  ОСОБА_4  земельну ділянку площею 432 кв. м по АДРЕСА_2 , під індивідуальне житлове будівництво; 
земельну ділянку площею 162 кв.м вилучити під АДРЕСА_2 ;
зобов`язано забудовника придбати необхідну технічну документацію до 01 травня 1982 року; 
самовільно збудований житловий флігель залишити для використання як житлову добудову до будинку, що проектується; 
після закінчення будівництва зобов`язати ОСОБА_4 здати житловий будинок в експлуатацію; 
міжміськбюро технічної інвентаризації внести відповідні зміни в документи домоволодіння по АДРЕСА_3 за рахунок забудовника та видати ОСОБА_4 свідоцтво на право особистої власності на житловий будинок.
   За договором купівлі-продажу від 17 квітня 1984 року № 2-611, посвідченим державним нотаріусом Третьої Кіровоградської державної нотаріальної контори Правецькою С. С.,  ОСОБА_4  продав ОСОБА_1 недобудований флігель («літня кухня»), процент готовності якого становив 13 %, що знаходиться у АДРЕСА_2 .
Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 21 березня 2012 року у цивільній справі № 1109/838/2012 позовом  ОСОБА_1 до Управління власності та приватизації комунального майна Кіровоградської міської ради про визнання прав забудовника в порядку спадкування, яке згідно з інформацією з ЄДРСР набрало законної сили 29 жовтня 2012 року (номер рішення у ЄДРСР: 22626638), визнано за ОСОБА_1 в порядку спадкування після смерті її чоловіка - ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , всі права забудовника житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходяться в АДРЕСА_2 , з правом здачі та введення житлового будинку в експлуатацію, реєстрації права власності та отримання свідоцтва про право власності.
01 вересня 2015 року Реєстраційною службою Кіровоградського міського управління юстиції Кіровоградської області видано ОСОБА_1 свідоцтво про право власності індексний номер: 43081118 на земельну ділянку площею 0,0518 га за адресою: АДРЕСА_2 , яка призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, якій присвоєно кадастровий номер: 35100000:04:032:0037 (т. 1, а. с. 16).
01 вересня 2015 року державний реєстратор Кіровоградського міського управління юстиції Кіровоградської області Фурманська Марія Олександрівна на підставі прийнятого нею рішення про державну реєстрацію прав індексний номер: 24055617 від 01 вересня 2015 року внесла відомості до Державного реєстру прав відомості про право власності ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 0,0518 га за адресою: АДРЕСА_2 , яка призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, якій присвоєно кадастровий номер: 35100000:04:032:0037, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна у Державному реєстрі прав: 714315135101 (т. 1, а. с. 17).
21 жовтня 2015 року Реєстраційною службою Кіровоградського міського управління юстиції Кіровоградської області видано ОСОБА_1 свідоцтво про право власності індексний номер: 46049729 на житловий будинок загальною площею 73,5 кв.м житловою площею 47,7 кв.м за адресою: АДРЕСА_2 (т. 1, а. с. 14).
21 жовтня 2015 року державний реєстратор Кіровоградського міського управління юстиції Кіровоградської області Фурманська Марія Олександрівна на підставі прийнятого нею рішення про державну реєстрацію прав індексний номер: 25456113 від 21 жовтня 2015 року внесла відомості до Державного реєстру прав відомості про право власності ОСОБА_1 на житловий будинок загальною площею 73,5 кв.м житловою площею 47,7 кв.м, який складається з наступного: літ. Ааа1аЗа4 - житловий будинок, літ. Б1 – погріб, Б - літня кухня-сарай, літ. ГГ1,2 – гараж, літ. Г1 – яма оглядова, літ. Г2Ж – сарай, літ. З,Л –навіс, літ. К – гараж-майстерня, літ. NN 1-5 –огорожа, літ. 1 – вимощення, літ. Д – яма вигрібна, літ. Кр – ганок, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , на земельній ділянці за кадастровим номером: 35100000:04:032:0037 (т. 1, а. с. 15).
29 березня 2019 року державний реєстратор Міської ради міста Кропивницького Нікітенко О. В. згідно з рішенням індексний номер: 46217370 внесено відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про скасування права власності ОСОБА_1 на житловий будинок загальною площею 73,5 кв.м житловою площею 47,7 кв.м, який складається з наступного: літ. Ааа1аЗа4 - житловий будинок, літ. Б1 – погріб, Б - літня кухня-сарай, літ. ГГ1,2 – гараж, літ. Г1 – яма оглядова, літ. Г2Ж – сарай, літ. З,Л – навіс, літ. К – гараж-майстерня, літ. NN 1-5 –огорожа, літ. 1 – вимощення, літ. Д – яма вигрібна, літ. Кр – ганок, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , на земельній ділянці за кадастровим номером: 35100000:04:032:0037. Підставою скасування права ОСОБА_1 вказано рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 03 грудня 2018 року у справі № 404/5817/16-ц (т. 1, а. с. 216 – 218).
29 березня 2019 року державний реєстратор Міської ради міста Кропивницького Нікітенко О. В. згідно з рішенням індексний номер: 46218062 внесено відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про скасування права власності ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 0,0518 га за адресою: АДРЕСА_2 , яка призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, якій присвоєно кадастровий номер: 35100000:04:032:0037, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна у Державному реєстрі прав: 714315135101. Підставою скасування права ОСОБА_1 вказано рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 03 грудня 2018 року у справі № 404/5817/16-ц (т. 1, а. с. 216 – 218).
Крім того, апеляційний суд встановив, що згідно зі свідоцтвом про право на спадщину від 05 травня 1983 року ОСОБА_2 успадкувала після смерті ОСОБА_3 житловий будинок за адресою: АДРЕСА_3 (т. 1, а. с. 92). 
Позиція апеляційного суду щодо оскаржуваних судових рішень та апеляційнийх скарг
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до положень ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Зазначеним вимогам закону оскаржувані рішення суду першої інстанції відповідають не повною мірою. Отже, доводи апеляційної скарги є частково обґрунтованими, а їх вимоги підлягають задоволенню.
Мотиви ухваленого апеляційним судом рішення
Норми права та акти законодавства, які підлягають застосуванню
Цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки (ч. 1 ст. 11 ЦК України).
Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах (ч. 1 ст. 13 ЦК України).
Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ч. 1 ст. 316 ЦК України).
Згідно з ч. 1 ст. 317, ч. 1 ст. 319 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном, яке він реалізує на власний розсуд.
Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом (ч. 1, ч. 2 ст. 321 ЦК України).
Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлена судом (ч. 1, ч. 2 ст. 328 ЦК України).
Право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом (абз. 1 ч. 1 ст. 331 ЦК України).
Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації (ч. 2 ст. 331 ЦК України).
Право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації (ч. 1 ст. 182 ЦПК України). 
Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом (ч. 4 ст. 182 ЦПК України).
Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень унормовано Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», який спрямований на забезпечення визнання та захисту державою таких прав.
Державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (п. 1 ч. 1 ст. 2 Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).
Згідно з положеннями ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі: 1) відчуження власником свого майна; 2) відмови власника від права власності; 3) припинення права власності на майно, яке за законом не може належати цій особі; 4) знищення майна; 5) викупу пам`яток культурної спадщини; 6) примусового відчуження земельних ділянок приватної власності, інших об`єктів нерухомого майна, що на них розміщені, з мотивів суспільної необхідності відповідно до закону; 8) звернення стягнення на майно за зобов`язаннями власника; 9) реквізиції; 10) конфіскації; 11) припинення юридичної особи чи смерті власника; 12) визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави. Право власності може бути припинене в інших випадках, встановлених законом.
Право власності на землю гарантується Конституцією України. Право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону (ч. 2 ст. 373 ЦК України).
Держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності (ч. 1 ст. 386 ЦК України).
Власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним (ст. 387 ЦК України).
Щодо суті спору та оцінка доводів апеляційної скарги / Оцінка аргументів учасників справи та висновків суду першої інстанції
Частиною 1 ст. 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.
У справі, яка переглядається в апеляційному порядку, позивач звернувся за захистом прав власності на земельну ділянку площею 0,0518 га за адресою: АДРЕСА_2 , яка призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, якій присвоєно кадастровий номер: 35100000:04:032:0037, а також на житловий будинок загальною площею 73,5 кв.м житловою площею 47,7 кв.м за тією ж адресою.
Права власності позивача на вказане майно підтверджено виданими йому свідоцтвами про право власності на нерухоме майно (т. 1, а. с. 14, 16), а самі права були зареєстровані у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а саме: 31 серпня 2015 року зареєстроване право власності на земельну ділянку площею 0,0518 га за адресою: АДРЕСА_2 , якій присвоєно кадастровий номер: 35100000:04:032:0037; 21 жовтня 2015 року – право власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 (т. 1, а. с. 15, 17).
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у редакції на час державної реєстрації речових прав ОСОБА_1 державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Доказами у справі, а саме інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, підтверджено, що 29 березня 2019 року державний реєстратор Міської ради міста Кропивницького Нікітенко О. В. прийнято рішення та внесено відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про скасування прав власності ОСОБА_1 на названі вище житловий будинок та земельну ділянку. 
При цьому підставою скасування прав ОСОБА_1 зазначено рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 03 грудня 2018 року у справі № 404/5817/16-ц (т. 1, а. с. 216 – 218).
Вказаним рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 03 грудня 2018 року у справі № 404/5817/16-ц, зокрема, скасовано свідоцтво про право власності серія та номер:  НОМЕР_1 , видане 21 жовтня 2015 року Реєстраційною службою Кіровоградського міського управління юстиції Кіровоградської області ОСОБА_1 , скасовано державну реєстрацію на житловий будинок, об`єкт житлової нерухомості житловий будинок з господарськими будівлями за адресою: АДРЕСА_2 , скасовано державну реєстрацію на земельну ділянку кадастровий номер: 3510100000:04:032:0037 площа: 0,0518 га.
Абзацом 1 частини 2 статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у редакції станом на дату скасування державної реєстрації прав ОСОБА_1 , тобто станом на 29 березня 2019 року, було передбачено, зокрема, що у разі скасування на підставі рішення суду документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.
Згідно з відмоткою, здійсненою секретарем судового засідання ОСОБА_6 на копії рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 03 грудня 2018 року у справі № 404/5817/16-ц, воно набрало законної сили 03 січня 2019 року (т. 1, а. с. 18 – 23).
Натомість згідно зі ст. 31-1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»реєстраційні дії на підставі рішень судів проводяться виключно на підставі рішень, отриманих у результаті інформаційної взаємодії Державного реєстру прав та Єдиного державного реєстру судових рішень, без подання відповідної заяви заявником. Державна судова адміністрація України у день набрання законної сили рішенням суду, яке передбачає набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав, внесення змін до записів Державного реєстру прав, зупинення реєстраційних дій, внесення запису про скасування державної реєстрації прав або скасування рішення державного реєстратора, забезпечує передачу до Державного реєстру прав примірника такого судового рішення. Державний реєстратор, що перебуває у трудових відносинах з суб`єктом державної реєстрації прав, що забезпечує зберігання реєстраційних справ у паперовій формі, за місцезнаходженням відповідного майна у день надходження відповідного судового рішення формує та реєструє необхідну заяву або реєструє рішення суду про заборону вчинення дій, пов`язаних з державною реєстрацією прав, чи судове рішення про скасування відповідного рішення суду. Проведення реєстраційних дій на підставі рішень суддів здійснюється у порядку та строки, передбачені цим Законом, без справляння адміністративного збору. Інформаційна взаємодія між Державним реєстром прав та Єдиним державним реєстром судових рішень здійснюється інформаційно-телекомунікаційними засобами в електронній формі у порядку, визначеному Міністерством юстиції України спільно з Державною судовою адміністрацією України.
Водночас абз. 1 п.п. 1 п. 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 06 жовтня 2016 року № 1666-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення державної реєстрації прав на нерухоме майно та захисту прав власності», встановлено, що до запровадження інформаційної взаємодії між Державним реєстром речових прав на нерухоме майно та Єдиним державним реєстром судових рішень, передбаченої Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а також у разі проведення реєстраційних дій на підставі рішень судів, що набрали законної сили, до запровадження відповідної інформаційної взаємодії реєстраційні дії на підставі рішень судів проводяться за зверненням заявника. Державний реєстратор прав на нерухоме майно з метою встановлення набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень на підставі поданого рішення суду обов`язково використовує відомості Єдиного державного реєстру судових рішень за допомогою офіційного веб-порталу судової влади України щодо наявності такого рішення у відповідному реєстрі в електронній формі, відповідності його за документарною інформацією та реквізитами. У разі відсутності рішення суду в Єдиному державному реєстрі судових рішень державний реєстратор прав на нерухоме майно запитує копію такого рішення суду, засвідчену в установленому порядку, від відповідного суду. Направлення запиту до суду про отримання копії рішення суду є підставою для зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.
За інформацією з ЄДРСР рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 03 грудня 2018 року у справі № 404/5817/16-ц оприлюднено у ЄДРСР ще 03 січня 2019 року.
Згідно з відміткою у цьому Реєстрі рішення суду набрало законної сили 30 вересня 2020 року.
Таким чином, внесення 29 березня 2019 року державним реєстратором до Державно реєстру прав на нерухоме майно записів про скасування реєстрації прав ОСОБА_1 на житловий будинок і земельну ділянку було здійснення без дотримання норм ст. 31-1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та абз. 1 п.п. 1 п. 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення державної реєстрації прав на нерухоме майно та захисту прав власності» так, як станом на сказану дату у ЄДРСР не було відомостей про набрання рішенням суду законної сили.
Копія рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 03 грудня 2018 року у справі № 404/5817/16-ц на якій секретарем судового засідання здійснено відмітку про набрання ним законної сили 03 січня 2019 року, на підставі якого права власності на нерухоме майно ОСОБА_1 скасовано у Державному реєстрі прав, надано державному реєстратору ОСОБА_2 не могло ним братися до уваги через встановлений законом обов`язок державного реєстратора використовувати відомостей ЄДРСР про судове рішення щодо нерухомого майна.
Як правильно встановив суд першої інстанції, надалі рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 03 грудня 2018 року у справі № 404/5817/16-ц, на підставі якого внесено відомості до Державно реєстру прав на нерухоме майно записів про скасування реєстрації прав ОСОБА_1 на житловий будинок і земельну ділянку, було скасоване постановою Кропивницького апеляційного суду від 10 вересня 2019 року. При цьому в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено повністю.
Отже, законних підстав для скасування записів у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про державну реєстрацію прав ОСОБА_1 на об`єкти нерухомого майна не існувало.
Приписи ст. 41 Конституції України та ст. 316, ст. 319, ст. 321 ЦК України щодо права кожного володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю та заборони протиправного позбавлення права власності узгіднені з нормами ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року згідно з якими кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений його власності інакше як в інтересах суспільства й на умовах, що їх визначено законом.
За таких обставин права власності позивачки на житловий будинок та земельну ділянку були порушенні, адже з огляду на приписи національного законодавства України після скасування реєстрації її прав вона позбавлена можливості реалізації своїх прав, як власник нерухомого майна. 
З огляду на це всі наступні дії щодо земельної ділянки за кадастровим номером 3510100000:04:032:0037 за адресою: АДРЕСА_2 , а також щодо збудованого на ній позивачкою житлового будинку, зокрема; об`єднання її домоволодіння з сусіднім домоволодінням по АДРЕСА_4 , яке належить ОСОБА_2 та земельних ділянок, що супроводжувалося зміною адреси (т. 1, а. с. 118, 119, 133 – 137, 208); державна реєстрація прав на це майно за іншою особою – відповідачкою по справі тощо, здійснені без згоди власника ОСОБА_1 , є такими, що порушують права власності позивачки на це майно.
При цьому колегія суддів апеляційного суду звертає увагу на те, що ОСОБА_2 брала участь у перегляді справи № 404/5817/16-ц в суді апеляційної інстанції, була обізнана зі змістом постанови Кропивницького апеляційного суду від 10 вересня 2019 року, якою в задоволенні її позовних вимог до ОСОБА_1 відмовлено, а також вона повинна знати, що відповідно до ст. 384 ЦПК України постанова апеляційної інстанції набрала законної сили з дня її прийняття, тобто з 10 вересня 2019 року, про що вказано у тексті постанови суду. 
Попри це, ОСОБА_2 подала державному реєстратору заяву про реєстрацію права власності на земельну ділянку площею 0,1 га за кадастровим номером 3510100000:04:032:0037 через рік після набрання законної сили постанови Кропивницького апеляційного суду від 10 вересня 2019 року у справі № 404/5817/16-ц. 
За її заявою відомості про права ОСОБА_2 були внесені до Державного реєстру прав на нерухоме майно 15 вересня 2020 року.
При цьому ОСОБА_2 було відомо, що вказана земельна ділянка, право власності на яку за нею було зареєстровано, утворилася шляхом об`єднання двох сусідніх земельних ділянок за адресами АДРЕСА_4 , та АДРЕСА_1 .
Крім того, вже після ухвалення Верховним Судом постанови від 30 вересня 2020 року у справі № 404/5817/16-ц, тобто остаточного судового рішення у справі, яке ухвалене не на користь ОСОБА_2 , вона подала заяву про реєстрацію права власності на домоволодіння по АДРЕСА_4 , як на новостворений об`єкт нерухомого майна внаслідок об`єднання об`ктів нерухомого майна за адресами АДРЕСА_4 , та АДРЕСА_1 . 
При цьому передумовою об`єднання ОСОБА_2 вказаних домоволодінь та земельних ділянок стало безпідставне скасування державної реєстрації прав власності ОСОБА_1 на житловий будинок і земельну ділянку за адресою АДРЕСА_2 , яке відбулося 29 березня 2019 року на підставі рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 03 грудня 2018 року у справі № 404/5817/16-ц, що надалі було скасоване з ухваленням нового судового рішення про відмову в позові ОСОБА_2 .
Отже, дії ОСОБА_2 направлені на реєстрації за нею прав власності на земельну ділянку та житловий будинок, які насправді належать ОСОБА_1 , чиї права раніше були визнані і підтверджені державною реєстрацією та не спростовані в законний спосіб, про що відповідачці було вочевидь відомо, містять ознаки недобросовісності та вчинені на шкоду правам позивачки у цій справі, що заборонено згідно з ч. 3 ст. 13 ЦК України.
При цьому колегія суддів вважає за необхідне вказати, що у вересня 2020 року та у січня 2021 року державний реєстратор не мав передбачених п. 5 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» підстав для відмови ОСОБА_2 у реєстрації заявлених нею прав на об`єкти нерухомого майна так, як суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на майно на час вчинення реєстраційних дій фактично не існувало внаслідок скасування 29 березня 2019 року державної реєстрації прав ОСОБА_1 , а також у зв`язку із суттєвими змінами в об`єктах нерухомого майна (об`єднання земельних ділянок та домоволодінь внаслідок чого в розумінні Закону відповідачкою заявлені на реєстрацію права на новостворені об`єкти нерухомого майна).
З огляду на це висновок суду першої інстанції про порушення прав позивача на нерухоме майно є по суті правильним, хоча, на думку колегії суддів апеляційного суду, суд і не навів у мотивувальній частині оскаржуваного рішення мотивів зробленого ним висновку, які обґрунтувалися конкретними обставинами справи.
Стосовно ж доводів апеляційної скарги ОСОБА_2 про те, що ОСОБА_1 не мала права на майно свого колишнього чоловіка, а також що вона не може мати права на землю в Україні, бо є громадянкою США, то колегія суддів апеляційного суду вважає, що вони не заслуговують на увагу.
Так ОСОБА_2 не може заперечувати правомірність переходу суб`єктивних прав ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , до ОСОБА_1 оскільки відповідачка не являлася учасником цих правовідносин, а також вона не має законних інтересів, щодо майнових правовідносин, які свого часу склалися між позивакою і ОСОБА_5 .
    Стосовно іншого твердження відповідачки про те, що позивачка є громадянкою іноземної держави та у зв`язку із цим не може мати на праві власності земельну ділянку, то колегія суддів апеляційного суду зазначає таке: по-перше, матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_1  є громадянкою іноземної держави, а навпаки до позовної заяви ОСОБА_1  додала копію сторінок з її паспорта громадянина України (т. 1, а. с. 11-12); по-друге, відповідно до ч. 2 ст. 81 ЗК України іноземці та особи без громадянства можуть набувати права власності на земельні ділянки несільськогосподарського призначення в межах населених пунктів, а також на земельні ділянки несільськогосподарського призначення за межами населених пунктів, на яких розташовані об`єкти нерухомого майна, що належать їм на праві приватної власності. 
Однак, попри правильність висновку суду першої інстанції про порушення суб`єктивних майнових прав позивачки, колегія суддів апеляційного суду вважає оскаржуване рішення суду про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 неправильним через неефективність обраного позивачем способу захисту свого права.
У зв`язку із цим апеляційний суд ще раз звернути увагу на норми ч. 1, ч. 2 ст. 5 ЦПК України, які передбачають, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.
Питання ефективності способу захисту порушеного цивільного права не є суто формальним.
Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. 
Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 5 червня 2018 року у справі № 338/180/17, від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16, від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц, від 2 липня 2019 року у справі № 48/340 тощо.
При цьому відповідно до усталеної практики Великої Палати Верховного Суду якщо позивач вважає, що його право порушене тим, що право власності зареєстроване за відповідачем, то належним способом захисту є віндикаційний позов, оскільки його задоволення, тобто рішення суду про витребування нерухомого майна із чужого незаконного володіння, є підставою для внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Натомість вимоги про скасування рішень, записів про державну реєстрацію права власності на це майно за незаконним володільцем не є необхідним для ефективного відновлення його права (наприклад, п. 100 постанови Великої Палати Верховного Суду від 7 листопада 2018 року у справі № 488/5027/14-ц, п. 6.43 постанови Великої Палати Верховного Суду від 02 липня 2019 року у справі № 48/340, п. 41 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № П/811/1640/17).
Оскільки майно, яке ОСОБА_1 вважає своїм, зареєстроване за ОСОБА_2 , то саме відповідач юридично і фактично володіє, користується (що визнано сторонами в суді) цим майном та має реальну можливість розпорядитися ним, то саме віндикація (ст. 387 ЦК України) буде ефективним способом захисту прав позивача та підставою для внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Тому в умовах, коли позивач протиправно позбавлений не лише володіння, а й користування своїм майном задоволення саме лише скасування державної реєстрації права власності відповідача не забезпечить ефективний захист і поновлення повною мірою порушених прав позивача.
Крім того, задоволення позовної вимоги ОСОБА_1 про скасування вчинених 29 березня 2019 року державним реєстратором Нікітенком О. В. записів про скасування державної реєстрації прав позивачки на земельну ділянку та житловий будинок шляхом поновлення попередніх записів є неможливим через невідповідність обраного способу захисту вимогам закону.
Так відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 14 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» розділ Державного реєстру прав та реєстраційна справа закриваються в разі поділу, об`єднання об`єктів нерухомого майна або виділу частки з об`єкта нерухомого майна.
Згідно з абз. 7 ч. 1 ст. 14 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у редакції на час пред`явлення позову (20 липня 2021 року) закритий розділ Державного реєстру прав та реєстраційна справа не підлягають поновленню. У разі скасування рішення державного реєстратора про закриття розділу Державного реєстру прав на об`єкт нерухомого майна відкривається новий розділ та формується нова реєстраційна справа відповідно до цього Закону.
Абзацом 1 ч. 4 цього Закону передбачено, що у разі об`єднання об`єктів нерухомого майна відповідні розділи Державного реєстру прав та реєстраційні справи закриваються, а реєстраційні номери таких об`єктів скасовуються. Для новоствореного об`єкта нерухомого майна відкривається новий розділ у Державному реєстрі прав та формується нова реєстраційна справа, а також присвоюється новий реєстраційний номер такому об`єкту.
Таким чином, у зв`язку із об`єднанням відповідачем об`єктів нерухомого майна за адресами АДРЕСА_4 , та АДРЕСА_2 відповідні розділи Державного реєстру прав закриті, а реєстраційні номери таких об`єктів скасовані й поновленню не підлягають, тож виконати вимогу позивачки про скасування записів про скасування державної реєстрації прав позивачки на земельну двлянку та житловий будинок шляхом поновлення у Державному реєстрі прав попередніх записів про реєстрацію її прав на це майно неможливо через пряму заборону Закону на поновлення закритих розділів Державного реєстру прав та скасування реєстраційних номерів об`єктів нерухомого майна. Скасування відповідних записів призведе до прогалини в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно в частині належності права власності на спірне майно. 
Отже, замість скасування неналежного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно має бути внесений належний запис про державну реєстрацію права власності позивача. Такий запис, як зазначено вище, вноситься на підставі судового рішення про задоволення віндикаційного позову.
З огляду на обставини цієї справи, характер правовідносин між її сторонами, предмет спору, колегія апеляційного суду вважає, що місцевий суд дійшов необґрунтованого висновку про ефективність способу захисту, який обрав позивач для захисту порушених прав, що з огляду на принцип диспозитивності цивільного судочинства є підставою для відмови в позові, а тому оскаржуване рішення є неправильним через неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права. 
Це, своєю чергою, є підставою для скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового про відмову в задоволенні позову через неефективність обраного позивачем способу захисту права, тож вимоги апеляційної скарги ОСОБА_2 підлягають задоволенню.
Щодо додаткового рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 12 квітня 2023 року, яким з відповідачів на користь позивачки стягнуто по 10000,00 грн компенсації витрат на професійну правничу допомогу, то колегія суддів апеляційного суду вважає, що вона також підлягає скасуванню.
Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Частинами 1, 3 ст. 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
     До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
    Принцип розподілу судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, закріплений у ч. 2 ст. 141 ЦПК України, зокрема у разі відмови в позові такі витрати покладаються на позивача.
З огляду на те, що апеляційний суд дійшов висновку про скасування основного рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , понесені нею судові витрати покладаються на неї, тож вимога апеляційної скарги ОСОБА_2 про скасування додаткового судового рішення суду першої інстанції теж підлягає задоволенню.
Загальний висновок суду за результатами розгляду апеляційної скарги
У зв`язку з тим, що оскаржувані рішення суду першої інстанції не відповідають вимогам законності, встановленим ст. 263 ЦПК України, вони підлягають скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 .
Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382 - 384ЦПК України, суд 
ПОСТАНОВИВ:
Вимоги апеляційної скарги ОСОБА_2 задовольнити.
Рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 15 березня 2023 року та додаткове рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 12 квітня 2023 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.
В задоволенні позову ОСОБА_1 до Департаменту надання адміністративних послуг Кропивницької міської ради, ОСОБА_2 про скасування рішень державного реєстратора, поновлення записів про реєстрацію права власності відмовити повністю.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Повний текст цієї постанови складено 23 жовтня 2023 року.

Головуючий О. Л. Карпенко

Судді: С. М. Єгорова

С. І. Мурашко