ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/8807/23 Справа № 212/3898/23 	  	Суддя у 1-й інстанції - Чайкін І. Б. Суддя у 2-й інстанції - Тимченко О. О.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2023 року                                                                м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ :

головуючого - Тимченко О.О.,
суддів: Зубакової В.П., Остапенко В.О.,
за участю секретаря судового засідання – Юрченко Г.О., 
учасники справи:
позивач – ОСОБА_1 ,
відповідач – Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенніДніпровського апеляційного суду в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області цивільну справу № 212/3898/23 за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства  комерційний банк «Приватбанк» про захист прав споживача, 

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 ,

на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 серпня 2023 року, (суддя Чайкін І.Б.), ухвалене в приміщенні Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, повний текст рішення складено 21 серпня 2023 року –
В С Т А Н О В И В:
КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ
У червні 2023 року ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Губар А.Л., звернувся до суду з зазначеним позовом, в обґрунтування якого послався на те, що він відкрив у банку чотири рахунки на загальну суму 1 829,33 доларів США 33 центи та 11044,02 гривні 02 копійки. Однак, банківською установою було обмежено його банківське обслуговування на підставі пункту 15 Постанови від 24.02.2022 року № 18 «Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану» зі змінами та доповненнями, викладеними у Постанові Правління Національного Банку України від 08.03.2022 року № 44, відповідно до яких банки зобов`язані зупинити здійснення видаткових операцій за рахунками резидентів російської федерації, яким він є. Зазначає, що такі дії відповідача є протиправними та перешкоджають йому вільно, безперешкодно, та відповідно до вимог законодавства володіти, користуватись і розпоряджатись власними грошовими коштами, у зв`язку із чим звернувся до суду з даним позовом.
Просив суд з урахуванням уточнених позовних вимог (зміна предмету позову): зобов`язати відповідача виплатити йому в готівковій формі грошові кошти в сумі 1 829,33 доларів США 33 центи та 11 044,02 грн., які перебувають на його рахунках, відкритих у АТ КБ «Приватбанк».
КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ
Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 серпня 2023 року у задоволені позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено. 
Судове рішення мотивоване тим, що ОСОБА_1 є громадянином російської федерації, що підтверджується паспортом. Протягом 8 років не переоформлював посвідку на постійне місце проживання в Україні. Постановою Національного Банку України № 18 від 24.02.2022 року «Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану», зі змінами, внесеними Постановою НБУ № 21 від 24.02.2022 року (далі - «Постанова» в редакції, що діяла станом на момент виникнення спірних правовідносин), а саме п. 15 Постанови зупинено здійснення обслуговуючими банками видаткових операцій за рахунками резидентів російської федерації/республіки білорусь, за рахунками юридичних осіб (крім банків), кінцевими бенефіціарними власниками яких є резиденти російської федерації/республіки білорусь. Суд дійшов висновку, що відповідач у спірних правовідносинах діяв на підставі та в межах тимчасових нормативних обмежень в роботі банківської системи в період запровадження воєнного стану, введених у зв`язку із потребами загального інтересу суспільства, а саме – у зв`язку зі збройною агресією російської федерації проти України, запровадженням воєнного стану на всій території України, для забезпечення захисту національних інтересів України. Стороною позивача не доведено, що грошові кошти на його рахунку надійшли як заробітна плата. Суд відмовив у задоволенні позовних вимог за недоведеністю порушення відповідачем прав позивача як споживача фінансової послуги.
КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНИХ СКАРГ
В апеляційній скарзі, поданій до апеляційного суду, позивач ОСОБА_1 вважає рішення суду першої інстанції таким, що не відповідає нормам матеріального права, просив рішення суду скасувати, ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.
УЗАГАЛЬНЕННЯ ДОВОДІВ ОСОБИ, ЯКА ПОДАЛА АПЕЛЯЦІЙНУ СКАРГУ
Апеляційна скарга мотивована тим, що визначальною ознакою для встановлення резидентського статусу фізичної особи є країна постійного проживання такої особи, фактично ОСОБА_1 є резидентом України та на нього не поширюються заборони/обмеження, встановлені п. 15 постанови Правління НБУ № 18 від 24 лютого 2022 року. Крім того, відповідачем не доведено підстав для зупинення здійснення видаткових операцій за рахунками позивача. Відповідач, який розірвав ділові відносини з позивачем, як громадянином рф, а також договори банківського вкладу та банківських рахунків, зобов`язаний повернути йому кошти, наявні на цих рахунках. Неправомірна поведінка відповідача позбавила позивача фінансових ресурсів, обмежила його можливість розпоряджатися коштами, чим порушив право власності позивача.

УЗАГАЛЬНЕННЯ ДОВОДІВ ТА ЗАПЕРЕЧЕНЬ ІНШІХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
Від представника відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в обґрунтування якого послався на обставини викладені у відзиві в суді першої інстанції, просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду без змін.
Позивач та його представник в судовому засіданні доводи апеляційної скарги підтримав, просили її задовольнити.
Представник відповідача в судовому засіданні доводи проти доводів апеляційної скарги заперечував, просив її відхилити. 
ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ
Судом першої інстанції встановлено, що позивач ОСОБА_1 був клієнтом АТ КБ «Приватбанк», що сторонами не заперечувалось. 05 серпня 2010 року позивач уклав з ПАТ КБ “Приватбанк” договір банківського вкладу № SAMDN25000711445969, відповідно до якого позивачем було розміщено в банку депозит в розмірі 1000 доларів США. Залишок суми вкладу з процентами становить 1000,09 дол. США (а.с.54 зворот).
Позивачем було відкрито у AT КБ «Приватбанк» НОМЕР_1 - залишок 422,34 дол. США; НОМЕР_2 - залишок 406,90 дол. США; НОМЕР_3 - залишок 11044,02 грн. (а.с. 54).
Банк АТ КБ «Приватбанк» 14 квітня 2023 року повідомив позивача про відмову від підтримання ділових відносин в закриття рахунків оскільки, банком було встановлено, що позивач є резидентом російської федерації, а отже, Банком було прийнято рішення про зупинення здійснення видаткових операцій за рахунками ОСОБА_1 (крім операцій зазначених у п. 1, 2 п. 15 Постанови) у відповідності до вимог Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» № 361-ІХ від 06.12.2019 року, Положенням про здійснення банками фінансового моніторингу, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 19.05.2020 року № 65, Постановою Правління Національного банку України від 24.02.2022 року № 18 «Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану», внутрішнім документам з питань фінансового моніторингу, з урахуванням результатів здійснених заходів належної перевірки, моніторингу ділових відносин та фінансових операцій. Крім того, Банком було запропоновано перерахувати залишки коштів позивачу на його рахунки (а.с. 29-30).
ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ
Згідно з положеннями статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , залишити без задоволення.
МОТИВИ З ЯКИХ ВИХОДИВ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД, ТА ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА
Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до частини 1 статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною першою, другою та п`ятою статті  263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам закону рішення суду першої інстанції відповідає.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що  ОСОБА_1 є громадянином російської федерації, що підтверджується паспортом.Протягом 8 років не переоформлював посвідку на постійне місце проживання в Україні. Постановою Національного Банку України № 18 від 24.02.2022 року «Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану», зі змінами, внесеними Постановою НБУ № 21 від 24.02.2022 року (далі - «Постанова» в редакції, що діяла станом на момент виникнення спірних правовідносин), а саме п. 15 Постанови зупинено здійснення обслуговуючими банками видаткових операцій за рахунками резидентів російської федерації/республіки білорусь, за рахунками юридичних осіб (крім банків), кінцевими бенефіціарними власниками яких є резиденти російської федерації/республіки білорусь. Суддійшов висновку, що відповідач у спірних правовідносинах діяв на підставі та в межах тимчасових нормативних обмежень в роботі банківської системи в період запровадження воєнного стану, введених у зв`язку із потребами загального інтересу суспільства, а саме - у зв`язку зі збройною агресією російської федерації проти України, запровадженням воєнного стану на всій території України, для забезпечення захисту національних інтересів України. Стороною позивача не доведено, що грошові кошти на його рахунку надійшли як заробітна плата. Суд відмовив у задоволенні позовних вимог за недоведеністю порушення відповідачем прав позивача як споживача фінансової послуги.

Такий висновок суду є вірним та ґрунтується на вимогах діючого законодавства. 

Статтею 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Закон України «Про захист прав споживачів» регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Згідно з частиною першою статті 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 Закону України «Про Національний банк України» банківський нагляд - система контролю та активних впорядкованих дій Національного банку України, спрямованих на забезпечення дотримання банками та іншими особами, стосовно яких Національний банк України здійснює наглядову діяльність законодавства України і встановлених нормативів, з метою забезпечення стабільності банківської системи та захисту інтересів вкладників та кредиторів банку.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про Національний банк України» Національний банк України (далі - Національний банк) є центральним банком України, особливим центральним органом державного управління, юридичний статус, завдання, функції, повноваження і принципи організації якого визначаються Конституцією України, цим Законом та іншими законами України.

Статтею 6 Закону України «Про Національний банк України» визначено, що відповідно до Конституції України основною функцією Національного банку є забезпечення стабільності грошової одиниці України. При виконанні своєї основної функції Національний банк має виходити із пріоритетності досягнення та підтримки цінової стабільності в державі. Національний банк у межах своїх повноважень сприяє фінансовій стабільності, в тому числі стабільності банківської системи за умови, що це не перешкоджає досягненню цілі, визначеної у частині другій цієї статті. Національний банк також сприяє додержанню стійких темпів економічного зростання та підтримує економічну політику Кабінету Міністрів України за умови, що це не перешкоджає досягненню цілей, визначених у частинах другій та третій цієї статті.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 2102-IX від 24.02.2022 року, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року строком на 30 діб, який діяв на день виникнення спірних правовідносин, так само продовжує діяти на час розгляду справи.

Постановою Національного Банку України № 18 від 24.02.2022 року «Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану», зі змінами, внесеними Постановою НБУ № 21 від 24.02.2022 року (далі - «Постанова» в редакції, що діяла станом на момент виникнення спірних правовідносин): Зупинені видаткові операції за рахунками резидентів Російської Федерації / Республіки Білорусь, за рахунками юридичних осіб, бенефіціарами яких є резиденти РФ / РБ; заборонено зарахування коштів на рахунки фізичних осіб за переказами,ініційованими з використанням електронних платіжних засобів, емітованих учасниками міжнародних платіжних систем, які здійснюють свою діяльність на території РФ та / або РБ; заборонено приймати в Україні електронні платіжні засоби(включаючипереказиздійсненнярозрахунківтавидачуготівки),емітованіучасниками міжнародних платіжних систем, які здійснюють свою діяльність на території РФ та РБ; заборонено здійснювати валютні операції з використанням російських та білоруських рублів; забороненоздійснювативалютніоперації,учасникамиякихєюридичні/фізичніособи,зареєстровані/що постійно проживають у РФ чи РБ; заборонено здійснювати валютні операції для виконання зобов`язань перед юридичними / фізичними особами, зареєстрованими / що постійно проживають у РФ чи РБ. 

Якщо громадянин російської федерації має посвідку на проживання в Україні та його місцезнаходження можна встановити в Україні, то банк не повинен блокувати валютні операції з такою особою.

Пунктом 15 Постанови зупинено здійснення обслуговуючими банками видаткових операцій за рахунками резидентів російської федерації/республіки білорусь, за рахунками юридичних осіб (крім банків), кінцевими бенефіціарними власниками яких є резиденти російської федерації/республіки білорусь, за винятком здійснення на території України: 1) переказу коштів з таких рахунків на спеціальний рахунок Національного банку України для збору коштів на підтримку Збройних Сил України та/або на рахунки Кабінету Міністрів України, міністерств та інших державних органів України; 2) соціальних виплат, виплат заробітної плати, оплати комунальних послуг, сплати податків, зборів та інших обов`язкових платежів.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином російської федерації (а.с. 9).

Законними підставами перебування на території України для іноземців та осіб без громадянства є підстави, встановлені Законом України від 22 вересня 2011 року № 3773-IV «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

Статтею 5 Закону № 3773 визначено, що іноземці та особи без громадянства отримують посвідку на тимчасове (постійне) проживання.

В матеріалах справи наявна копія посвідки старого зразка (у формі книжечки) на постійне проживання, яка містить штамп Жовтневого районного відділу Криворізького міського управління УМВС України в Дніпропетровській області від 25 жовтня 2005 року про реєстрацію за адресою АДРЕСА_1 (а.с. 10).
З 2018 року Державна міграційна служба України здійснює оформлення для іноземців та осіб без громадянства посвідок на тимчасове та постійне проживання в Україні у вигляді пластикових карток з безконтактним електронним носієм (ID картка).

Порядком оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на постійне проживання, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25 квітня 2018 року № 321 встановлено, що посвідка на постійне проживанняє документом, що посвідчує особу іноземця або особу без громадянства та підтверджує право на постійне проживання в Україні.

Посвідка на постійне проживання видається на 10 (десять) років.

Відповідно до пункту 5 частини 7 Порядку обмін посвідки здійснюється у разі досягнення іноземцем або особою без громадянства 25- або 45-річного віку (у разі, коли іноземець або особа без громадянства документовані посвідкою, що не містить безконтактного електронного носія).

Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У частинах першій та другій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Колегія суддів зазначає, що в даному випадку позивачем не доведено порушення АТ КБ «Приватбанк» прав позивача, як споживача фінансової послуги, оскільки, ОСОБА_1 не надано доказів його законного статусу як резидента України, що могло б превалювати над зобов`язаннями банку перед ним як клієнтом банку громадянином російської федерації, доводи апеляційної скарги в цій частині є необґрунтованими. 

До того ж, суд звертає увагу, що протягом восьми років позивач не звертався до органів ДМС для обміну посвідки на постійне проживання в Україні та свідомо не скористався своїм правом на підтвердження статусу резидента України, як того вимагає законодавство.

Крім того, постановою КМУ № 1202 від 21 жовтня 2022 року про Деякі питання реалізації актів законодавства у сфері міграції в умовах воєнного стану встановлено, що посвідки на тимчасове чи постійне проживання, крім тих, які оформлені громадянам Російської Федерації, строк дії яких закінчився або які підлягають обміну відповідно до законодавства після 24 лютого 2022 року, підтверджують законні підстави для тимчасового чи постійного проживання в Україні та право на в`їзд в Україну на період воєнного стану та протягом 30 календарних днів з дня його припинення чи скасування.

Колегія суддів вважає підстави відмови АТ КБ «Приватбанк» у підтримці ділових відносин в обслуговуванні шляхом розірвання ділових відносин і закриття рахунку з ОСОБА_1 такими, що відповідають законодавству України, а рішення суду першої інстанції повністю обґрунтованим.
Доводи апеляційної скарги фактично зводяться до незгоди з оцінкою судом першої інстанції наданих сторонами доказів.

Наведені в апеляційній скарзі доводи були предметом дослідження в суді першої інстанції з наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах законодавства, і з якою погоджується суд апеляційної інстанції.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.)

Пункт 1 статті 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burg and others v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Згідно із статтею 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Рішення суду першої інстанції ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстави для скасування судового рішення в межах доводів та вимог апеляційних скарг відсутні, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першоїстатті 382 ЦПК Українисуд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Оскільки апеляційну скаргу залишено без задоволення, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої та апеляційної інстанції, немає.

Керуючись ст. ст.7,19,367,374,375,382 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , залишити без задоволення.

Рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 серпня 2023 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий                                                                О.О.Тимченко

Судді:                                                                        В.П. Зубакова

В.О. Остапенко

Повний текст судового рішення складений 19 грудня 2023 року.

Головуючий                                                                 О.О. Тимченко