ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2023 року 
м. Черкаси   

Справа № 712/7380/21		
Провадження № 22-ц/821/1626/23		
Категорія:  314000000 	  	

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої: Карпенко О.В. 
суддів: Бородійчука В.Г., Василенко Л.І.
за участю секретаря: Мунтян К.С.

учасники справи: 
позивач: ОСОБА_1 
відповідач:  ОСОБА_2 

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1  - адвоката  Ковтуна Андрія Володимировича на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 18 липня 2023 року  (ухваленого під головуванням судді Пироженка С.А. в приміщенні  Соснівського районного суду м. Черкаси,повний текст рішення складено 28 липня 2023 року) у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення коштів,-

в с т а н о в и в :

Короткий зміст позовних вимог

02 липня 2021 року через засоби поштового зв`язку ОСОБА_1 звернувся до Соснівського районного суду м. Черкаси із позовом до ОСОБА_3 про стягнення коштів.
В обґрунтування своїх вимог позивач вказував, що між ним та відповідачкою укладений договір оренди приватного будинку від 05.09.2016, за умовами якого відповідачка отримала в оренду будинок із підсобними спорудами за адресою: АДРЕСА_1 .
Вказаний договір був пролонгований 23.10.2017 на один рік, 04.09.2018 – на один рік, 04.09.2019 року – до 31.08.2020; 31.08.2020 – на один рік.
25.05.2021 року відповідачка повідомила про припинення вказаного договору.
При цьому, зазначає позивач, з 04.09.2019 по 25.05.2021 відповідач не сплачувала орендну плату у розмірі 8 600 грн. 
Вказує, що в порушення п. 5.1, 5.5. Договору відповідачка також не сплатила кошти за комунальні послуги та залишила за собою борг в розмірі 17 236 грн. 13 коп.
ОСОБА_1 вказує, що в добровільному порядку відповідачка борг не сплачує, а чинний до цього часу Договір нею не виконується.
На підставі наведеного, позивач просив суд постановити рішення, яким стягнути з  відповідачки на його користь кошти за оренду будинку в розмірі 94 689 грн.; борг за надані комунальні послуги в сумі 17 236 грн., а також відшкодувати понесені ним судові витрати.

       26 серпня 2021 року представник ОСОБА_1 – адвокат Ковтун А.В. подав до суду заяву про збільшення позовних вимог, в якій просив суд стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти за оренду у розмірі 209 764 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 18 липня 2023 року відмовлено у задоволенні позову.
Рішення суду першої інстанції, зокрема, мотивоване тим, що позовні вимоги про стягнення коштів з орендної плати не підтверджені належними доказами та не підлягають задоволенню. 
Відмовляючи також у стягненні плати за комунальні послуги, суд першої інстанції виходив із того, що позивач може погасити комунальні платежі за рахунок існуючої переплати по орендній платі та страхової суми.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі, поданій 08 вересня 2023 року, представник ОСОБА_1 - адвокат Ковтун А.В., вважаючи, що суд при ухваленні рішення неправильно застосував норми матеріального права, а висновки суду не відповідають обставинам справи, просив скасувати рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 18 липня 2023 року та ухвалити нове, яким позовні вимоги задоволити.

Аргументи учасників справи
Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга представника ОСОБА_1 - адвоката Ковтуна А.В., зокрема, мотивована тим, що 05.09.2016 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір оренди приватного будинку по АДРЕСА_1 .
Пунктом 5.1 Договору визначено, що розмір орендної плати за весь час об`єкту, що орендується, загалом становить 6 500 грн за місяць в літній період та 6 000 грн за місяць в зимовий період, а також зазначено, що окремо сплачуються всі комунальні платежі.
Відповідно до п. 4.4 Договору, після закінчення строку договору, орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі, якщо жодна сторона в термін 30 днів до закінчення даного договору не повідомить про намір його розірвати, даний договір автоматично пролонгується на термін по домовленості.
Вказаний договір за згодою сторін продовжувався, так 04.09.2019 сторони подовжили строк дії договору до 31.08.2020 та погодили розмір орендної плати в сумі 8 600 грн в місяць.
Після 31.08.2020 відбулася автоматична пролонгація строку дії договору на 1 рік з раніше визначеним розміром орендної плати.
Вказує, що до закінчення строку дії договору 25.05.2021 відповідачка повідомила дружину позивача про намір розірвання договору оренди приватного будинку.
Скаржник вважає, що існує заборгованість відповідачки за оренду приватного будинку в період з 04.09.2019 по 25.05.2021, оскільки із наданих виписок АТ КБ «ПриватБанк» вбачається, що відповідачем у період з січня 2020 по квітень 2021 було перераховано кошти у розмірі 154 800 грн. Інших коштів в рахунок сплати орендної плати за оренду приватного будинку з 04.09.2019 по 25.05.2021 позивач та його дружина не отримували, тому розмір несплаченої орендної плати становить 30 232 грн.
Щодо вимог про стягнення боргу за комунальні платежі, скаржник зазначає, що умовами договору передбачено оплату комунальних платежів. Оскільки відповідач має заборгованість з орендної плати в розмірі 30 232 грн, а також враховуючи те, що страхова сума в розмірі 6 500 грн. не повертається орендарю, то відповідно заборгованість за комунальні послуги в сумі 17 236 грн. не можливо погасити за рахунок страхової суми в розмірі 6 500 грн та переплати за оренду приватного будинку в розмірі 9 200 грн.

Відзив на апеляційну скаргу до Черкаського апеляційного суду не надходив

Фактичні обставини справи

З матеріалів справи вбачається, що 05 вересня 2016 року між ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 було укладено Договір оренди приватного будинку з підсобними (допоміжними) спорудами) за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно п. 4.1. Договору термін оренди складає 9 місяців з 12 вересня 2016 року по 12 червня 2017 року.
П. 5.1 Договору визначено, що розмір орендної плати за весь об`єкт, що орендується, загалом становить 6 500 грн за місяць в літній період та 6 000 грн за місяць в зимовий період.
Термін дії Договору неодноразово продовжувався за взаємною домовленістю його сторін, про що на останній сторінці Договору, сторони вчиняли відповідні написи, а саме: 23.10.2017 року дію Договору продовжено на один рік з орендною платою в літній період 7 500 грн та в зимовий період 7 000 грн; 04.09.2018 року - на один рік з платою 8 000 грн; 04.09.2019 року дію Договору продовжено до 31.08.2020 року з орендною платою 8 600 гривень.
Судом встановлено, що 25.05.2021 відповідач повідомила про припинення вказаного договору. 
Згідно наданого до суду розрахунку заборгованості за договором оренди приватного будинку та комунальним платежам вбачається : вартість оренди будинку становила – 185 032 грн, комунальні послуги – 17 236 грн, що разом становить 202 268 грн; з яких відповідачем сплачено 154 800 грн, тобто борг разом становить 47 468 грн. 
Із виписки АТ КБ «ПриватБанк» від 25 листопада 2021 року, копія якої міститься у матеріалах справи (а.с. 47-63) вбачається, що ОСОБА_2 у період з січня 2020 року по квітень 2021 року перераховувалися кошти на рахунок ОСОБА_4 , дружини позивача ОСОБА_1 , а саме: 24.01.2020 – 8 600 грн ; 05.02.2020 – 8 600 грн; 16.02.2020 – 8 600 грн; 08.03.2020 – 8 600 грн; 04.04.2020 – 8 600 грн; 29.04.2020 – 12 900 грн; 06.06.2020 – 8 600 грн; 19.08.2020 – 8 600 грн; 24.08.2020 – 8 600 грн; 16.09.2020 – 8 600 грн; 21.10.2020 – 8 600 грн; 22.11.2020 – 8 600 грн; 16.12.2020 – 8 600 грн; 12.01.2021 – 8 600 грн; 18.02.2021 – 12 900 грн; 23.03.2021 – 8 600 грн; 20.04.2021 – 8 600 грн. 
Аналогічні докази грошових переказів коштів ОСОБА_2 на рахунок ОСОБА_4 підтверджуються листом Акціонерного товариства «Міжнародний резервний банк» №2333 від 11 серпня 2022 року, який наданий на виконання ухвали Соснівського районного суду м. Черкаси про витребування доказів від 28 липня 2022 року та міститься у матеріалах справи (а.с.153).
Відповідно до відомостей АТ «Черкасигаз» Черкаське відділення по особовому рахунку НОМЕР_1 , власник ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , в період з січня 2020 року по 05 травня 2021 року заборгованість за газопостачання становить 3 001,05 грн.
Відповідно до відомості ТОВ «Черкасигаз збут» по о/р 7200013748 , споживач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , за період з січня 2019 по травень 2021 заборгованість становить 12 303,66 грн.
Судом встановлено, що сума сплачених коштів відповідачем в рахунок орендної плати у період з січня 2020 року по квітень 2021 року становить 154 800 грн.
Також встановлено, що з урахуванням готівкової форми передачі коштів у сумі 34 400 грн, яка, як зазначає відповідач, відбулася 04 вересня 2019 року під час продовження дії Договору оренди приватного будинку від 05 вересня 2016 року до 31 червня 2020 року, сума сплачених коштів ОСОБА_2 в рахунок орендної плати у період з вересня 2019 року по квітень 2021 року становить 189 200 грн.
       
Позиція Апеляційного суду

Згідно зі ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог поданої апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до наступних висновків.

Мотиви, з яких виходить Апеляційний суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Суд апеляційної інстанції створив учасникам процесу належні умови для ознайомлення з рухом справи шляхом надсилання процесуальних документів та апеляційної скарги, а також надав сторонам строк для подачі відзиву.
Бажання сторони у справі викласти під час публічних слухань свої аргументи, які висловлені нею в письмових та додаткових поясненнях, не зумовлюють необхідність призначення до розгляду справи з викликом її учасників (ухвала Великої Палати Верховного Суду у справі №668/13907/13-ц).
Відповідно до вимог частин першої і другої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції відповідає не в повній мірі.
Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно із ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до частин перших статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Звертаючись до суду із позовом про стягнення заборгованості по орендній платі та комунальним платежам, ОСОБА_1 посилався на те, що 05 вересня 2016 року уклав договір оренди приватного будинку з ОСОБА_2 на строк з 12 вересня 2016 року по 12 червня 2017 року, який в подальшому було неодноразово пролонговано сторонами до 31 серпня 2020 року, однак орендну плату відповідачка сплатила за вказаний період не в повному обсязі, також орендарем не в повному обсязі здійснювалась оплата за комунальні послуги, внаслідок чого утворилась заборгованість. 
Відповідно до ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 762 ЦК України за найм (оренду) майна з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Якщо розмір плати не встановлений договором, він визначається з урахуванням споживчої якості речі та інших обставин, які мають істотне значення. Плата за найм (оренду) майна може вноситися за вибором сторін у грошовій або натуральній формі. Форма плати за найм (оренду) майна встановлюється договором найму.
Відповідно до ч. 1 ст. 763, 764 ЦК України договір найму укладається на строк, встановлений договором. Якщо наймач продовжує володіти та/або користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.
Відповідно до частини першої статті 810 ЦК України за договором найму (оренди) житла одна сторона – власник житла (наймодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (наймачеві) житло для проживання у ньому на певний строк за плату.
Відповідно до ч. 1 ст. 811 ЦК України договір найму укладається у письмовій формі.
Згідно з частиною третьою статті 815 ЦК України наймач зобов`язаний своєчасно вносити плату за житло. Наймач зобов`язаний самостійно вносити плату за комунальні послуги, якщо інше не встановлено договором найму.
Відповідно до частини першої, третьої статті 820 ЦК України розмір плати за користування житлом встановлюється у договорі найму житла. Наймач вносить плату за користування житлом у строк, встановлений договором найму житла.
Відповідно до ч. 1 ст. 821 ЦК України договір найму укладається на строк, встановлений договором. Якщо в договорі строк не встановлений, договір вважається укладеним на п`ять років.
Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Частиною першою статті 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами відповідно до статті 629 ЦК України.
Як вірно встановлено судом, та не заперечувалось сторонами, між ними 05.09.2016 було укладено договір оренди, який було пролонговано останній раз 31.08.2020 на один рік.
За умовами договору, який було пролонговано до 31.08.2020, орендна плата становила 8 600 грн в місяць.
Колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції , що у визначений позивачем період з вересня 2019 року по квітень 2021 року , відповідачем було сплачено орендну плату у розмірі 189 200 грн.
Вказане твердження скаржником у апеляційній скарзі не спростовано, як і не спростовано факту, що під час зустрічі 04.09.2019 року, ОСОБА_2 передала ОСОБА_1 грошові кошти у готівковій формі у сумі 34 400 грн. в рахунок сплати орендної плати за вересень –грудень 2019 року.
Отже, є вірними висновки суду, що відповідачем виконувались умови договору оренди та встановлена переплата по орендній платі у розмірі 9 200 грн.
Проте, колегія суддів не погоджується із висновками суду першої інстанції в частині страхової суми.
Згідно п. 5.3 договору передбачено, що орендар зобов`язаний протягом 10 днів з моменту прийняття об`єкта, що орендується, сплатити орендну плату за 2 місяці (перший та страховочну суми). У разі дострокового розірвання даного договору орендарем, страхова сума не повертається. 
Позивач зазначив, що 25 травня 2021 року відповідачка повідомила його про дострокове розірвання договору оренди. Вказане твердження ні відповідачем, ні її представником не заперечувалось.
Оскільки дія договору була за вимогою відповідачки достроково припинена, тому, виходячи із умов укладеного договору, страхова сума не підлягає до повернення.
Щодо вимоги про стягнення заборгованості за комунальні платежі, то колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до умов договору оренди, орендар (відповідачка) сплачує всі комунальні послуги ( п.5.5, 5.5 Договору).
Матеріали справи містять докази про наявність заборгованості з оплати комунальних послуг, яку просив стягнути позивач.
Відповідачкою ОСОБА_2 не заперечувалась визначена позивачем сума заборгованості у розмірі 17 236 грн, проте, представник відповідача у судовому засіданні при розгляді справи у суді першої інстанції вважав за можливе погасити вказану заборгованість за рахунок страховочної суми у розмірі 6 500 грн та переплати по орендній платі у розмірі 9 200 грн. 
Проте, колегія суддів не може погодитися із зазначеним, оскільки страховочна сума згідно умов договору оренди залишається за позивачем, оскільки договір розірвано достроково за вимогою відповідачки, тому, враховуючи наявну суму заборгованості за комунальними платежами у розмірі 17 236 грн., та існуючою переплатою по орендній платі в сумі 9200 гривень, до стягнення із відповідачки на користь позивача підлягає заборгованість за комунальні платежі у розмірі 8 036,00 грн. ( 17 236,00 грн. – 9 200,00 грн). 
Посилання суду на п. 5.5 договору оренди приватного будинку від 05.09.2016 , в якому не міститься жодна інформація, про які саме послуги йде мова, у зв`язку із чим відсутні підстави для задоволення позову в цій частині, колегія суддів вважає помилковими, оскільки, виходячи із  п. 5.1 Договору оренди прямо передбачено, що орендар окремо оплачує всі комунальні послуги.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, а рішення суду першої інстанції до скасування із прийняттям нового рішення про часткове задоволення позовних вимог.
               Згідно зі ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
  Відповідно до частини тринадцятої статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Оскільки оскаржуване судове рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову , понесені у зв`язку із розглядом справи судові витрати підлягають стягненню із відповідача на користь позивача у розмірі 207,45 грн.

Керуючись ст.ст. 141, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в  :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Ковтуна Андрія Володимировича – задовольнити частково.
Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 18 липня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення коштів - скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення коштів - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 заборгованість за комунальні послуги у розмірі 8 036,00 грн.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 207,45 грн.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення в порядку та за умов, визначених ЦПК України. 

Головуюча                          О.В. Карпенко

Судді                 В.Г. Бородійчук

                       Л.І. Василенко