ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 607/18433/23	Головуючий у 1-й інстанції Холява О.І. 	
Провадження № 33/817/571/23 	Доповідач - Ваврів І.З.	
Категорія - ст. 173 КУпАП   	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2023 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Ваврів І.З. 
з участю: особи, що притягнута до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 ,
захисника особи,  притягнута до адміністративної відповідальності, адвоката Михалюка В.І. 
розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27 вересня 2023 року, 
в с т а н о в и в:
       Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27 вересня 2023 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 14.09.2023р. серії ВАВ №975753 та накладено на неї адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту на строк 3 (три) доби.
       Як визнав суд, 23 серпня 2023 року близько 13.30 год. громадянка ОСОБА_1 , перебуваючи на сходовій клітці четвертого поверху будинку АДРЕСА_1 , вчинила дрібне хуліганство, а саме обплювала двері квартири АДРЕСА_2 та вдарила по них ногою, чим порушила громадський порядок і спокій громадян. Таким чином своїми діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 173 КУпАП.
       В апеляційній скарзі особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 вважає, що постанова суду першої інстанції є незаконною з мотивів неправильно встановлених судом обставин справи.
Свої доводи мотивує тим, суд першої інстанції при накладенні адміністративного стягнення не взяв до уваги характер вчиненого правопорушення, обставини справи, особу, яка притягується до адміністративної відповідальності (особливо вік, соціальний статус та матеріальний стан, а також стан здоров`я), обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність за вчинене адміністративне правопорушення.
Додатково вказує, що ОСОБА_1 характеризується мешканцями будинку та Управляючою компанією позитивно (Характеристика від 09.10.2023 р. додається), беручи до уваги матеріальний, фізичний та соціальний стан користується наданням соціальних послуг від центру соціального обслуговування, є пенсіонеркою.
Просить скасувати постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27 вересня 2023 року та закрити провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.
       Одночасно апелянт ставить питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Тернопільського міськрайонного суду від 27 вересня 2023р, оскільки вона є особою похилого віку, відноситься до вразливих груп населення та перебуває у складних життєвих обставина..
       Зазначає, що була обмежена в можливості отримання правничої допомоги і лише 05.10.2023 року звернулась в Західний регіональний центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги.
       Заслухавши особу, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , та її захисника Михайлюка В.І., які підтримали подану апеляційну скаргу та, з наведених у ній мотивів, просить пом`якшити призначене судом першої інстанції стягнення; дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги приходжу до наступних висновків. 
Відповідно до ст.289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.
Як вбачається з матеріалів провадження, копію судового рішення від 27.09.2023 року ОСОБА_1 отримала 04.10.2023 року, після чого (06.10.2023 р.) звернулася в Західний регіональний центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги і 17.10.2023 року подала апеляційну скаргу.
За таких обставин, вважаю, що строк на апеляційне оскарження пропущено з поважних причин і тому, відповідно до ст. 289 КУпАП, його потрібно поновити. 
       Згідно із вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.
       Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
       Відповідно до положення ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлене неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
       Вирішуючи питання щодо наявності підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП суд першої інстанції правильно виходив із того, що її вина у вчиненні вказаного в постанові правопорушення доведена, оскільки підтверджується наявними у даній справі доказами. 
       Окрім того, в апеляційній скарзі ОСОБА_1 не наводить жодних доводів щодо відсутності в її діях складу інкримінованого їй адміністративного правопорушення, а лише зазначає про надмірно суворе стягнення, застовповане відносно неї судом.
Разом з тим, надавши належну правову оцінку обставинам справи та правильно кваліфікувавши дії особи, що притягується до адмінвідповідальності, місцевий суд не дотримався положень КУпАП, обираючи правопорушнику адміністративне стягнення. 
       Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції застосувавши до ОСОБА_1 адміністративний арешт строком на 3 (три) доби, не дотримався принципу індивідуалізації та положень ст.32 КУпАП, згідно яких адміністративний арешт установлюється і застосовується лише у виняткових випадках за окремі види адміністративних правопорушень.
       Суд першої інстанції своє рішення про накладення на правопорушника саме такого виду стягнення, як адміністративний арешт, в постанові суду належним чином не мотивував, не врахувавши, що санкція вказаної статті передбачає й інші, менш суворіші види адміністративного стягнення.
       Загальні положення накладення адміністративного стягнення визначені в ст. 33 КУпАП, відповідно до якої при накладенні адміністративного стягнення має бути враховано характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
       Цих вимог Закону суд першої інстанції, розглядаючи матеріали про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 173 КУпАП не дотримався.
       Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
       Санкція ст. 173 КУпАП передбачає відповідальність у виді накладення штрафу в розмірі від трьох до семи неоподаткованих мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від сорока до шістдесяти годин, або виправні роботи на строк від одного до двох місяців з відрахуванням двадцяти процентів заробітку, або адміністративний арешт на строк до п`ятнадцяти діб.
       Отже, санкція інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення,передбачає альтернативні види стягнень. За наявності альтернативного, виду стягнення у виді штрафу суд в постанові не обґрунтував підстав для обрання найбільш суворого виду стягнення у виді адміністративного арешту строком на 3 (три) доби.
       У зв`язку з наведеним, враховуючи, що ОСОБА_1 вперше притягується до адміністративної відповідальності; свою винну у вчиненому правопорушенні визнала повністю; є пенсіонером та особою похилого віку; відноситься до вразливих груп населення, апеляційний суд вважає за необхідне постанову суду першої інстанції в частині накладення адміністративного стягнення змінити та накласти на ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу в розмірі семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,
п о с т а н о в и в:
       Поновити особі, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27 вересня 2023 року.
       Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.
       Постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27 вересня 2023 року якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, змінити в частині накладення адміністративного стягнення.
       За вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі трьох неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 51(п`ятдесят одну) грн.
       В решті постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27 вересня 2023 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін.
Постанова є остаточною, набирає законної сили негайно і оскарженню не підлягає.

Суддя