ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2023 року	Львів	Справа № 140/2253/23 пров. № А/857/14118/23	
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:
Головуючого судді                                                 Сеника Р.П.,  
суддів                                                                       Онишкевич Т.В., Судової-Хомюк Н.М.,
розглянувши у порядку письмового провадження в залі суду в м. Львові апеляційну скаргу Волинської митниці на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 15 травня 2023 року у справі № 140/2253/23 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Науково-виробниче підприємство “Укрресурс” до Волинської митниці про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів,-
суддя в 1-й інстанції –Каленюк Ж.В., час ухвалення рішення – 15.05.2023 року, місце ухвалення рішення – м. Луцьк, дата складання повного тексту рішення – не зазначено,

В С Т А Н О В И В :
Товариство з обмеженою відповідальністю “Науково-виробниче підприємство “Укрресурс” (далі – ТзОВ “НВП “Укрресурс”) звернулося з позовом до Волинської митниці про визнання протиправними та скасування рішень від 04 січня 2023 року №UA205140/2023/000005/2 та №UA205140/2023/000006/2 про коригування митної вартості товарів.
Позовні вимоги обгрунтовані тим, що ним відповідно до зовнішньоекономічного контракту було придбало та імпортовано на митну територію України пластмасові контейнери для твердих побутових відходів (були у використанні), які транспортовано вантажними автомобілями двома партіями (по 154 контейнери). З метою митного оформлення товару декларант позивача – Приватне підприємством “Еліт Брок” (далі - ПП “Еліт Брок”) - подав митні декларації (МД) №23UA205140000244U5 та №23UA205140000256U8, у кожній з яких митну вартість визначив за основним методом, тобто за ціною договору щодо товарів, які імпортуються, й до фактурної вартості 9856,00 євро додано також транспортні витрати. Проте відповідач відмовив у митному оформленні товару за заявленою вартістю і прийняв рішення від 04 січня 2023 року №UA205140/2023/000005/2 та №UA205140/2023/000006/2, визначивши митну вартість кожної партії товару за резервним методом на рівні 11556,00 євро. При цьому митний орган дійшов висновку, що вартість товару, яка ввозиться на митну територію України, не може бути визнана за вибраним декларантом методом з огляду на те, що подані документи не містять усіх даних для підтвердження митної вартості та містять розбіжності.
Позивач не погоджується із такими рішеннями й вважає, що для митного оформлення відповідно до частини другої статті 53 Митного кодексу України (далі - МК України) декларант надав усі обов`язкові документи, які підтверджують заявлену митну вартість товару за першим методом, а у процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару. Поряд з тим на прохання відповідача надати додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості такі уточнюючі документи були подані з урахуванням усіх зауважень митного органу, що однак не призвело до митного оформлення товару за заявленою декларантом митною вартістю.
Позивач зазначив, що рішення про коригування митної вартості товару не може базуватися лише на інформації митниці про ціну подібних та аналогічних товарів, порядок використання якої суб`єктами господарських відносин під час здійснення ними зовнішньоекономічної діяльності МК України не передбачено. Наявність у митного органу інформації про ціну подібних чи аналогічних товарів може призвести до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості товарів, але не є безумовною підставою для прийняття рішення про коригування митної вартості товару. Позивач зауважив, що уже імпортував раніше ідентичний товар (МД №UA205140/2022/092599 від 23 грудня 2022 року). Волинська митниця зобов`язана була врахувати поставку ідентичного товару такої ж кількості на тих же умовах, але не лише цього не зробила, а й вказала про неможливість використання другорядних методів (за ціною договору щодо ідентичних товарів та за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів). 
На думку позивача, Волинська митниця не довела та не обґрунтувала наявності розбіжностей у документах, поданих позивачем, які зазначені у частині другій статті 53 МК України, також не надала обґрунтування ознак підробки в них або відсутності всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару. Крім того у спірних рішеннях про коригування митної вартості товарів лише формально зазначено про неможливість застосування другого-п`ятого методів визначення митної та джерело використаної інформації та не обґрунтовано ціну у розмірі 1,93 долара США/кг внаслідок коригування митної вартості за резервним методом, що не дає підстав вважати таке рішення мотивованим у контексті норм пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України. Посилання відповідача при визначенні вартості за резервним методом на МД №UA100330/2022/431133 не є належним доказом, оскільки митну вартість розраховано за кілограм, а не за штуку, отже не обґрунтовано принцип ціноутворення; не враховано технічний стан товару (новий чи вживаний); не враховано, різницю у вазі подібних товарів (вага 1 контейнера залежно від технологій виробництва може відрізнятися); не обґрунтовано, чому для визначення митної вартості товару не враховано МД №UA205140/2022/092599 від 23 грудня 2022 року щодо оформлення ТзОВ “НВП “Укрресурс” ідентичного товару.
З наведених підстав позивач просив позов задовольнити.
Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 15 травня 2023 року у справі № 140/2253/23 позовні вимоги задоволено.
Рішення суду першої інстанції оскаржив відповідач, подавши на нього апеляційну скаргу.
В апеляційній скарзі апелянт зазначає, що рішення суду першої інстанції є незаконним, необґрунтованим та таким, що винесене з порушенням норм як матеріального так і процесуального права.
В обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначає, що контрактом  та інвойсом передбачена повна попередня оплата. Однак декларант не надав до митного оформлення банківських платіжних документів (стосується МД №23UA205140000244U5). Також відповідно до довідки від 03 січня 2022 року №030123/1 вартість транспортних послуг за маршрутом “місто Шермбек (Німеччина) – митний пост Рава Руська – місто Луцьк” становить 66306,97 грн до митного посту та 11701,23 грн територією України. Однак транспортні витрати розподілено непропорційно від міста Шермбек (Німеччина) до митного поста Рава Руська та  від митного поста Рава Руська до міста Луцька з огляду на відстань (кілометраж). Договір на перевезення від 29 грудня 2022 року №41 не надано до митного оформлення. Відповідач вважає, що транспортні витрати до кордону України занижено та при митному оформленні вказано неправдиві відомості стосовно складових митної вартості та можливість перевірити розрахунок числового значення митної вартості відсутня. Крім того, пунктом 3 додаткової угоди від 17 червня 2019 року №1 до контракту від 25 січня 2017 року №9UKR-H&N визначено про поставку товару згідно з графіком, вказаним у рахунку, проте інвойс від 29 грудня 2022 року №RE-4002160 не містить такої інформації.
Декларант до МД №23UA205140000256U8 так само не надав банківських платіжних документів. Наявні розбіжності і стосовно умов поставки: в міжнародній товарно-транспортній накладній (CMR) зазначено пункт відправки місто Шермбек (Німеччина) (згідно з контрактом та інвойсом умови поставки EXW-Шермбек), але згідно з довідкою про транспортні витрати від 03 січня 2023 року №030123 транспортування здійснювалося з міста Еркрат (Німеччина). На думку відповідача, транспортні витрати за маршрутом Еркрат (Німеччина) – митний пост Рава Руська (66306,97 грн) у порівнянні з витратами за маршрутом митний пост Рава Руська – місто Луцьк (11701,23 грн) в розрахунку за один кілометр відстані (1425 км та 167 км відповідно) є непропорційними; договір на перевезення від 29 грудня 2022 року №42 не надано до митного оформлення, що вказує на ризик заниження транспортних витрат до кордону України та заявлення неправдивих відомостей стосовно складових митної вартості. Інвойс від 15 грудня 2022 року №RE-4002144 не містить інформації щодо графіка поставки товару.
Такі розбіжності, на думку відповідача, є підставою для сумніву у повноті числових значень митної вартості, а тому декларанту була надана можливість їх спростувати. Додатково подані документи також містили розбіжності: в рахунку-замовленні від 28 листопада 2022 року №70 не чітко визначені (не конкретизовано) умови оплати; рахунок про перевезення від 03 січня 2023 року не містить порядкового номера, а також ціна без ПДВ відрізняється від суми без ПДВ; в інвойсах, додатково надісланих декларантом, умови оплати виправлено на післяплату – протягом 30 днів після отримання товару; висновок експерта від 04 січня 2023 року №В-4 не містить інформації про ступінь зношення, комплектність чи некомплектність оцінюваного товару; нова довідка про транспортні витрати містить виправлення пункту завантаження з Еркрат на Шермбек.
Додатково відповідач зазначив, що під час опрацювання вказаних документів та здійснення перевірки числового значення заявленої декларантом митної вартості товару відбулось автоматичне спрацювання профілів ризику.
Оскільки позивач не надав необхідних документів, які б документально підтвердили або належно визначили кількісно і достовірно складові митної вартості, беручи до уваги неможливість ідентифікації даних в документах (рахунках), а також можливе приховування даних, митна вартість не могла бути визначена за основним методом. Через неможливість застосування наступних методів (методу 2а та методу 2б - з причини відсутності у митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методу 2в та методу 2г - з причини відсутності вартісної основи для розрахунку митної вартості для митного органу та декларанта) митну вартість товару визначено за резервним методом на підставі цінової інформації Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби (далі - ЄАІС Держмитслужби) на рівні 1,93 долара США/кг згідно з МД №UA100330/2022/431133 від 19 січня 2022 року.
Просить скасувати рішення Волинського окружного адміністративного суду від 15 травня 2023 року у справі № 140/2253/23 та відмовити у задоволенні позовних вимог.
Переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення вимог скаржника, виходячи із такого.
Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Задовольняючи позовні вимоги у справі, суд першої інстанції виходив з того, відсутні підстави ставити під сумнів заявлену декларантом за першим методом митну вартість спірного товару, оскільки така вартість підтверджується поданими до митного оформлення та додатково наданими документами, у яких відсутні розбіжності щодо вартості товару та інших витрат покупця, ознаки підробки.
Розглядаючи спір, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.
Встановлено, підтверджено матеріалами справи, що 25 січня 2017 року між ТзОВ “НВП “Укрресурс” (покупець) та фірмою “H&N GmbH” (продавець) було укладено договір купівлі-продажу №9UKR-H&N, за умовами якого продавець продає, а покупець купує контейнери для збору відходів, що були у використанні, а також комплектуючі та запчастини для них відповідно до специфікації, яка є невід`ємною частиною договору. Загальна сума договору - 400000,00 євро. Ціна передбачає умови EXW-Шермбек (Iнкотермс-2010), включаючи вартість тари, упаковки та маркування (пункт 2 договору). Платіж за товар за цим договором буде здійснено прямим переказом на рахунок, зазначений продавцем, у розмірі 100 відсотків у вигляді передплати протягом 5 робочих днів з дня виставлення рахунку (пункт 4.1 договору) (а.с.16-19).
Додатковою угодою від 12 травня 2020 року №2 внесено зміни до договору від 25 січня 2017 року №9UKR-H&N та викладено пункт 4.1 в такій редакції: “Оплата товару за договором здійснюється покупцем на вказаний рахунок продавця протягом 30 днів з дня поставки товару продавцем” (а.с.14).
03 січня 2023 року для митного оформлення в режимі імпорту ввезеного на територію України на умовах EXW-Шермбек товару “Пластмасові контейнери з кришками, призначені для збору, накопичення та тимчасового зберігання твердого побутово-комунального сміття, сконструйовані для механічного вивантаження сміття у кузов автомобілів сміттєвозів, для зручності перевезення до місця вивантаження сміття облаштовані захватами, колесами діаметр 200 мм, контейнер MGB місткістю 1100 л, були у використанні, з плоскою кришкою, 4-ма колесами діаметром 200 мм, два з яких з колесним тормозом, боковий захват – 154 шт. Для цілей зручності транспортування поставляються частково розібраними у вигляді не медичного призначення, були у вжитку” ТзОВ “НВП “Укрресурс” подало МД №23UA205140000244U5 (а.с.121 зворот - 122). Фактурна вартість товару становить 9856,00 євро (384424,41 грн). Митна вартість товару заявлена за основним методом з урахуванням умов поставки EXW та становить 450731,38 грн (з урахуванням транспортних витрат). До митної декларації для підтвердження митної вартості додано: зовнішньоекономічний договір від 25 січня 2017 року №9UKR-H&N (а.с.16-19); додаткову угоду до договору від 17 червня 2019 року №1 (а.с.15); додаткову угоду до договору від 12 травня 2020 року №2 (а.с.14); комерційну пропозицію 15 грудня 2022 року (а.с.147); рахунок-фактуру (інвойс) від 29 грудня 2022 року №RE-4002160 (а.с.24); автотранспортну накладну від 30 грудня 2022 року №391593 (а.с.27); довідку про транспортні витрати від 03 січня 2023 року № 030123/1 (а.с.29); декларацію країни відправлення MRN 22DE265696285101A9 (а.с.145).
Здійснюючи митний контроль правильності визначення декларантом митної вартості товару, заявленого до митного оформлення, митним органом в електронному повідомленні декларанту запропоновано подати такі документи: виписку з бухгалтерської документації (документи бухгалтерського та податкового обліку, що стосуються руху ідентичних та/або подібних оцінюваному товару в середині країни, за попередні періоди); банківський платіжний документ щодо оплати за оцінюваний товар; транспортні документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваного товару (договір на перевезення, рахунок, заявка на перевезення); висновок про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією (а.с.31).
На електронне повідомлення митниці декларант листом від 04 січня 2023 року (а.с.136) надав відповідачу: виписку з бухгалтерської документації відправника від 20 грудня 2022 року (а.с.32, переклад 34); довідку про собівартість від 03 січня 2023 року №003 (а.с.42); лист, що стосується ціни та умов оплати від 03 січня 2023 року (а.с.127); виправлений відправником рахунок-фактуру (інвойс) від 29 грудня 2022 року №4002160 (а.с.23); договір перевезення від 29 грудня 2022 року №41 (а.с.130 зворот - 131); висновок експерта 04 січня 2023 року №В-4 (а.с.128); заявку про транспортне обслуговування від 29 грудня 2022 року №60 (а.с.132 зворот); лист, що стосується ціни від 23 грудня 2022 року (а.с.135 зворот); рахунок-замовлення від 28 листопада 2022 року №70 (а.с.139); рахунок на перевезення від 03 січня 2023 року (а.с.139 зворот); МД №22UA205140092599U7 від 23 грудня 2022 року щодо оформлення ідентичного товару (а.с.163 зворот-164). Крім того, в листі зазначено, що попередня оплата не відбувалась, оскільки пункт 4.1 контракту згідно з додатковою угодою від 12 травня 2020 року №2 зазнав змін і за новою редакцією оплата товару здійснюється покупцем протягом 30 днів з дня поставки товару. Також повідомлено про незгоду з твердженнями про заниження транспортних витрат, оскільки документи про транспортні витрати формує перевізник, їх загальна сума становить 2000,00 євро (а.с.35).
04 січня 2023 року Волинська митниця прийняла рішення про коригування митної вартості товарів №UA205140/2023/000005/2 (а.с.58) та сформувала картку відмови №UA205140/2023/000021 в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення (а.с.59). 
Як зазначено у графі 33 рішення, під час здійснення контролю за правильністю визначення митної вартості товару було встановлено, що подані документи містять розбіжності, зокрема, згідно з пунктом 4.1 контракту від 25 січня 2017 року №9UKR-H&N, інвойсу від 29 грудня 2022 року №RE-4002160 передбачена повна попередня оплата. Однак декларантом не подано до митного оформлення банківських платіжних документів. Відповідно до довідки від 03 січня 2022 року №030123/1 транспортні послуги за маршрутом місто Шермбек (Німеччина) – митний пост Рава Руська становлять 66306,97 грн, а за маршрутом митний пост Рава Руська – місто Луцьк – 11701,23 грн. Транспортні витрати розподілено непропорційно: відстань між містом Шермбек (Німеччина) і митним постом Рава Руська за даними Google maps становить 1419 км, тобто вартість перевезення за цим маршрутом становить 46,73 грн/км. Відстань між митним постом Рава Руська та містом Луцьк становить 167 км, тобто вартість перевезення за таким маршрутом становить 70,00 грн/км. Договір на перевезення від 29 грудня 2022 року №41 зазначено в графі 44 митної декларації, проте не надано до митного оформлення. Вказане свідчить про заниження транспортних витрат до кордону України та про наявність ризиків заявлення до митного оформлення неправдивих відомостей стосовно складових митної вартості. Зазначені факти не дають можливості перевірити розрахунок числового значення митної вартості. В пункті 3 додаткової угоди  від 17 червня 2019 року №1 до контракту від 25 січня 2017 року №9UKR-H&N сказано, що товар повинен поставлятися згідно з графіком вказаним у рахунку, проте інвойс від 29 грудня 2022 року №RE-4002160 не містить такої інформації. На вимогу митного органу позивачем були подані додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості, які містили недоліки, зокрема: в рахунку-замовленні від 28 листопада 2022 року №70 не чітко визначені (не конкретизовано) умови оплати: 100 відсотків попередня оплата чи післяплата, проте в інвойсі від 29 грудня 2022 року №RE-4002160 передбачено 100 відсотків попередня оплата. Рахунок про перевезення від 03 січня 2023 року не містить порядкового номера, а також ціна без ПДВ відрізняється від суми без ПДВ. В інвойсі від 29 грудня 2022 року №4002160, поданому до митного оформлення, умова оплати – 100 відсотків попередня оплата, а в інвойсі від 29 грудня 2022 року №4002160, додатково надісланому декларантом, умови оплати виправлено на післяплату - 30 днів після отримання товару. Висновок експерта від 04 січня 2023 року №В-4 не містить інформації про ступінь зношення, комплектність чи некомплектність оцінюваного товару. Тому дані, наведені у експертному висновку, прийняті до уваги митницею виключно як джерело довідкової інформації і носять консультаційний характер та не можуть бути використані для підтвердження вартості за товар. Від надання інших додаткових документів, що підтверджують складові митної вартості, декларант відмовився, про що повідомив митницю листом від 04 січня 2023 року (не надано: виписку з бухгалтерської документації (документи бухгалтерського та податкового обліку, що стосуються руху ідентичних та/або подібних оцінюваному товару в середині країни за попередні періоди); банківський платіжний документ, що підтверджує оплату за оцінюваний товар). Зважаючи на неподання декларантом усіх документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій – четвертій статті 53 МК України, у зв`язку із неможливістю застосування наступних методів визначення митної вартості (методу 2а та методу 2б - з причини відсутності у митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари; методу 2в та методу 2г - з причини відсутності вартісної основи для розрахунку митної вартості в митного органу та декларанта), митну вартість визначено за резервним методом згідно зі статтею 64 МК України на підставі цінової інформації МД №UA100330/2022/431133 від 19 січня 2022 року на рівні 1,93 долара США/кг. Тут же зазначається, що митницею відповідно до положень статей 55, 57 МК України  з декларантом проведена письмова консультація щодо вибору методу визначення митної вартості товару.
Товар було випущено у вільний обіг за МД №23UA205140000662U5 від 05 січня 2023 року (а.с.68).
Також 03 січня 2023 року  для митного оформлення в режимі імпорту ввезеного на територію України на тих самих умовах аналогічної партії товару (154 пластмасові контейнери з кришками, призначені для збору, накопичення та тимчасового зберігання твердого побутово-комунального сміття…, були у використанні…) декларант позивача ПП “Еліт Брок” подав МД №23UA205140000256U8 (а.с.45). Фактурна вартість товару становить 9856,00 євро (384424,41 грн); митна вартість товару заявлена за основним методом та становить 450731,38 грн (з урахуванням транспортних витрат). До митної декларації для підтвердження митної вартості товару додано: зовнішньоекономічний договір від 25 січня 2017 року №9UKR-H&N (а.с.16-19); додаткову угоду до договору від 17 червня 2019 року №1 (а.с.15); додаткову угоду до договору від 12 травня 2020 року №2 (а.с.14); рахунок-фактуру (інвойс) від 15 грудня 2022 року №RE-4002144 (а.с.44); автотранспортну накладну від 30 грудня 2022 року №376369 (а.с.54); довідку про транспортні витрати від 03 січня 2023 року № 030123 (а.с.50); декларацію країни відправлення MRN 22DE265695539268A0 (а.с.222); комерційну пропозицію 15 грудня 2022 року (а.с.147).
Митним органом в електронному повідомленні декларанту запропоновано подати такі документи: виписку з бухгалтерської документації (документи бухгалтерського та податкового обліку, що стосуються руху ідентичних та/або подібних оцінюваному товару в середині країни, за попередні періоди); банківський платіжний документ, що підтверджує оплату за оцінюваний товар; транспортні документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваного товару (договір на перевезення, рахунок, заявку на перевезення); висновок про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією (а.с.51).
На електронне повідомлення митниці декларант листом від 04 січня 2023 року (а.с.52) надав відповідачу: виписку з бухгалтерської документації відправника від 20 грудня 2022 року (а.с.32, переклад на а.с.34); довідку про собівартість від 03 січня 2023 року №0003 (а.с.42); лист, що стосується ціни та умов оплати від 03 січня 2023 року (а.с.134); виправлений відправником рахунок-фактуру (інвойс) від 15 грудня 2022 року №4002144 (а.с.43); договір перевезення від 29 грудня 2022 року №42 (а.с.170); висновок експерта 04 січня 2023 року №В-4 (а.с.128); заявку про транспортне обслуговування від 29 грудня 2022 року №61 (а.с.172 зворот); лист, що стосується ціни від 23 грудня 2022 року (а.с.135 зворот); рахунок-замовлення від 28 листопада 2022 року №70 (а.с.139); рахунок на оплату перевезення від 03 січня 2023 року (а.с.49);  МД №22UA205140092599U7 від 23 грудня 2022 року щодо ідентичного товару (а.с.163 зворот - 164). Також письмово повідомлено, що попередня оплата  не відбувалась - згідно з додатковою угодою від 12 травня 2020 року №2 до контракту передбачено післяплату протягом 30 днів з дня поставки товару. Зауважено, що документи про транспортні витрати формує перевізник самостійно.
04 січня 2023 року Волинська митниця прийняла рішення про коригування митної вартості товарів №UA205140/2023/000006/2 (а.с.56) та сформувала картку відмови №UA205140/2023/000022 в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення (а.с.60). 
У графі 33 рішення вказано на аналогічні недоліки у документах:  згідно з пунктом 4.1 контракту від 25 січня 2017 року №9UKR-H&N, інвойсу від 15 грудня 2022 року №RE-4002144 передбачена повна попередня оплата, але декларант не надав банківських платіжних документів; в CMR від 30 грудня 2022 року №376369,  в пункті 2 контракту від 25 січня 2017 року №9UKR-H&N та в інвойсі від 15 грудня 2022 року №RE-4002144 зазначений пункт відправки місто Шермбек (Німеччина), умови поставки - EXW-Шермбек, а в довідці про транспортні витрати від 03 січня 2023 року №030123 - місто Еркрат. Транспортні витрати розподілено непропорційно: відповідно до довідки від 03 січня 2023 року №030123 транспортні послуги за маршрутом місто Еркрат (Німеччина) – митний пост Рава Руська становлять 66306,97 грн, за маршрутом митний Рава Руська – місто Луцьк – 11701,23 грн. З урахуванням відстані між містом Еркрат і митним постом Рава Руська за даними Google maps (1425 км) вартість перевезення становить 46,53 грн/км; відстань між митним постом Рава Руська та містом Луцьк становить 167 км, тобто вартість перевезення становить 70,00 грн/км. Договір на перевезення від 29 грудня 2022 року №42 не подано до митного оформлення (зазначений в графі 44 митної декларації). Також в пункті 3 додаткової угоди №1 до контракту від 25 січня 2017 року №9UKR-H&N сказано, що товар повинен поставлятися згідно з графіком вказаним у рахунку, проте інвойс від 15 грудня 2022 року №RE-4002144 не містить такої інформації. На вимогу митного органу позивачем були подані додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості, які містили недоліки: в рахунку-замовленні від 28 листопада 2022 року №70 не чітко визначені (не конкретизовано) умови оплати: 100 відсотків попередня оплата чи післяплата (в інвойсі від 29 грудня 2022 року №RE-4002160 передбачено повна попередня оплата). Рахунок про перевезення від 03 січня 2023 року не містить порядкового номера, а ціна без ПДВ відрізняється від суми без ПДВ. В довідці про транспортні витрати від 03 січня 2023 року №030123, поданій до митного оформлення, зазначено, що транспортування здійснювалось з міста Еркрат; додатково надіслана декларантом довідка про транспортні витрати від 03 січня 2023 року №030123 містить виправлення пункту завантаження на Шермбек. Умови оплати в інвойсі від 15 грудня 2022 року №4002144, поданому до митного оформлення, - 100 відсотків попередня оплата, а в інвойсі від 15 грудня 2022 року №4002144, додатково надісланому декларантом, умови оплати виправлено на післяплату - 30 днів після отримання товару. Висновок експерта від 04 січня 2023 року №В-4 не містить інформації про ступінь зношення, комплектність чи некомплектність оцінюваного товару, тому прийнятий до уваги митницею виключно як джерело довідкової інформації та не може бути використаний для підтвердження вартості на товар. Декларант не надав: виписку з бухгалтерської документації (документи бухгалтерського та податкового обліку, що стосуються руху ідентичних та/або подібних оцінюваному товару в середині країни за попередні періоди); банківський платіжний документ, що підтверджує оплату за оцінюваний товар.
Зважаючи на неподання декларантом всіх документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій – четвертій статті 53 МК України, у зв`язку із неможливістю застосування наступних методів визначення митної вартості (методу 2а та методу 2б - з причини відсутності у митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари; методу 2в та методу 2г - з причини відсутності вартісної основи для розрахунку митної вартості в митного органу та декларанта), митну вартість визначено за резервним методом згідно зі статтею 64 МК України на підставі цінової інформації МД №UA100330/2022/431133 від 19 січня 2022 року на рівні 1,93 дол.США/кг. Одночасно зазначено про проведення митницею з декларантом відповідно до положень статей 55, 57 МК України письмової консультації щодо вибору методу визначення митної вартості товару. 
Товар випущено у вільний обіг за МД №23UA205140000660U7 від 05 січня 2023 року.
Позивач, не погоджуючись із рішеннями про коригування митної вартості товару, який поставлявся двома аналогічними партіями, звернувся до суду із цим позовом.
З приводу спірних правовідносин колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари (стаття 49 МК України).
Стаття 51 МК України регулює питання визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України.
Згідно частини 1 статті 51 МК України митна вартість товарів, які переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.
Згідно частини другої статті 51 МК України митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.
Заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VІІІ цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації (стаття 52 МК України).
Митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті (частина четверта статті 58 МК України).
Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця (частина п`ята статті 58 МК України).
Перелік документів, які подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості, визначений статтею 53 МК України. У випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
У разі якщо орган доходів і зборів має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи:1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію).
Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.
Отже, митний орган має повноваження на висунення письмової вимоги про надання додаткових документів у тому разі, коли у документах, поданих декларантом для митного оформлення наявні розбіжності, ознаки підробки або відсутні всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, наявні обґрунтовані підстави вважати, про наявність взаємозв`язку між продавцем і покупцем, який впливає на заявлену декларантом митну вартість. Водночас цим повноваженням митниці на витребування додаткових документів кореспондує обов`язок належним чином обґрунтувати наявність підстав вважати та належним чином обґрунтувати причини, з яких заявлена митна вартість не може бути перевірена на підставі документів, наданих декларантом разом із митною декларацією.
Крім цього, наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.
Однак, витребувати необхідно лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.
Як підтверджено матеріалами справи, що до фактурної вартості окремо взятої партії товару (9856,00 євро) позивач для визначення митної вартості додав транспортні  витрати.
Відповідач встановив розбіжності у поданих до митного оформлення документах, які стосуються умов оплати (післяплата чи попередня сплата); сумніви викликали документи, які підтверджують транспортні витрати (в частині розподілу витрат до кордону України та територією України, місця завантаження товару); наявність недоліків в оформленні окремих документів (в інвойсі відсутня інформація про поставку товару відповідно до графіку); ненадання окремих документів (договір на перевезення).
Позивач повідомив про відсутність платіжних документів з посиланням на додаткову угоду від 12 травня 2020 року №2, якою пункт 4.1 договору від 25 січня 2017 року №9UKR-H&N викладено в іншій редакції і передбачено оплату товару покупцем на вказаний рахунок продавця протягом 30 днів з дня поставки товару. Одночасно позивач надав інвойси від 15 грудня 2022 року №4002144 та від 29 грудня 2022 року №4002160 (а.с.23; 43), у яких умови оплати визначені протягом 30 днів з дня поставки товару, тобто, документи приведено у відповідність з додатковою угодою до договору. Також продавець окремим листом повідомив про помилкове зазначення в інвойсах від 15 грудня 2022 року №4002144 та від №29 грудня 2022 року №4002160 умов оплати як 100 відсотків передоплата; одночасно інформовано, що передоплата не здійснювалася (а.с.41, 134).
Апеляційний суд відхиляє аргументи відповідача про відсутність в інвойсах інформації про поставку товару згідно з графіком, бо в пункті 3 додаткової угоди від 17 червня 2019 року №1 до контракту від 25 січня 2017 року №9UKR-H&N зазначено, що товар повинен поставлятися згідно з графіком, вказаним у рахунку, оскільки це ніяким чином не впливає на правильність визначення митної вартості імпортованого товару.
До витрат, понесених покупцем, відповідно до пункту 5 частини десятої статті 58 МК України належать витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України. Такі витрати є складовою митної вартості. Позивач включив до розрахунку митної вартості товару транспорті витрати від місця навантаження (місто Шермбек, Німеччина) до кордону України (митний пост Рава Руська), оскільки поставка кожної партії товару здійснювалася на умовах EXW Правил Інкотерсм-2010. 
Транспортні витрати (66306,97 грн) підтверджено довідками Приватного підприємства “Євротранс” та Товариства з обмеженою відповідальністю “Вікторія Транс” від 03 січня 2023 року №030123/1 та від 03 січня 2023 року №030123 (а.с.29, 50).
Відповідач у рішенні від 04 січня 2023 року №UA205140/2023/000006/2 вказав, що в довідці про транспортні витрати від 03 січня 2023 року №030123, поданій до митного оформлення, зазначено про транспортування товару з міста Еркрат, а в додатково надісланій довідці про транспортні витрати від 03 січня 2023 року №030123 виправлено пункт завантаження на місто Шермбек. Довідка, у якій вказано про транспортування товару з міста Еркрат, в матеріалах справи відсутня, натомість наявна довідка від 03 січня 2023 року №030123, у якій пунктом завантаження є місто Шермбек, що може лише свідчити про те, що недоліки в оформленні документів усунуті. Умови поставки у договорі від 25 січня 2017 року №9UKR-H&N, інвойсах від 29 грудня 2022 року №4002160, від 15 грудня 2022 року №4002144 (EXW-Шермбек), перераховані вище документи, які стосуються перевезення, а також міжнародні товарно-транспортні накладні А №391593 (а.с.27), А №376269 (а.с.54) вказують на те, що пунктом завантаження товару є місто Шермбек.
Апеляційний суд прийшов до переконання, що надані позивачем для підтвердження заявленої митної вартості  разом із митними деклараціями та додатково на вимогу митного органу документи є достатніми та вони що підтверджують складові митної вартості, дозволяють ідентифікувати оцінюваний товар та містять об`єктивні дані, що піддаються обчисленню.
Так документами, що підтверджують митну вартість товарів у митній декларації від 03 січня 2023 року №23UA205140000244U5 є: зовнішньоекономічний договір від 25 січня 2017 року №9UKR-H&N (а.с.16-19); додаткова угода до договору від 17 червня 2019 року №1 (а.с.15); додаткова угода до договору від 12 травня 2020 року №2 (а.с.14); комерційна пропозиція від 15 грудня 2022 року (а.с.147); лист, що стосується ціни від 23 грудня 2022 року (а.с.135 зворот); рахунок-фактура (інвойс) від 29 грудня 2022 року №RЕ-4002160 (а.с.24); довідка про транспортні витрати від 03 січня 2023 року №030123/1 (а.с.29); автотранспортна накладна від 30 грудня 2022 року №391593 (а.с.27), а також додатково надані виправлений відправником у зв`язку з уточненням умов оплати рахунок-фактура (інвойс) від 29 грудня 2022 року №4002160 (а.с.23, переклад на а.с.25), лист від 03 січня 2023 року (а.с.127), який стосується ціни та умов оплати, заявка про транспортне обслуговування від 29 грудня 2022 року №60 (а.с.132 зворот); рахунок на перевезення від 03 січня 2023 року (а.с.139 зворот), договір перевезення від 29 грудня 2022 року №41 (а.с.130 зворот - 131).
У такому для підтвердження митної вартості товару у митній декларації від 03 січня 2023 року №23UA205140000256U8 надано: зовнішньоекономічний договір від 25 січня 2017 року №9UKR-H&N (а.с.16-19); додаткову угоду до договору від 17 червня 2019 року №1 (а.с.15); додаткову угоду до договору від 12 травня 2020 року №2 (а.с.14); комерційну пропозицію 15 грудня 2022 року (а.с.147); лист, що стосується ціни від 23 грудня 2022 року (а.с.135 зворот); рахунок-фактуру (інвойс) від 15 грудня 2022 року №RE-4002144 (а.с.44); довідку про транспортні витрати від 03 січня 2023 року №030123 (а.с.50); автотранспортну накладну від 30 грудня 2022 року №376369 (а.с.54), а також додатково надані виправлений відправником у зв`язку з уточненням умов оплати рахунок-фактура (інвойс) від 15 грудня 2022 року №4002144 (а.с.43, переклад на а.с.46), лист від 03 січня 2023 року (а.с.127), який стосується ціни та умов оплати, заявка про транспортне обслуговування від 29 грудня 2022 року №61 (а.с.172 зворот); рахунок на оплату перевезення від 03 січня 2023 року (а.с.49); договір перевезення від 29 грудня 2022 року №42 (а.с.170).
Договором від 25 січня 2017 року №9UKR-H&N визначено предмет та умови поставки, строк дії контракту та основні зобов`язання продавця та покупця.
Відповідно до інвойсів від 15 грудня 2022 року №4002144, від 29 грудня 2022 року №4002160 вартість товару становить 9856,00 євро за кожну поставку. Цими документами визначено ідентифікаційні ознаки товару, кількість, ціну, строк оплати.
Отже, вказаними вище документами підтверджується, що вартість оцінюваного товару становить за МД №23UA205140000244U5 від 03 січня 2023 року  - 450731,38 грн (фактурна вартість товару 9856,00 євро або 384424,41 грн та 66306,97 грн витрати на перевезення) та за МД №23UA205140000256U8 від 03 січня 2023 року  - 450731,38 грн (фактурна вартість товару 9856,00 євро або 384424,41 грн та 66306,97 грн витрати на перевезення).
Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що відсутні підстави ставити під сумнів заявлену декларантом за першим методом митну вартість спірного товару, оскільки така вартість підтверджується поданими до митного оформлення та додатково наданими документами, у яких відсутні розбіжності щодо вартості товару та інших витрат покупця, ознаки підробки.
Згідно правової позиції, сформованої Верховним Судом та висловленої, зокрема, у постанові від 05.03.2019 у справі № 815/5791/17, основними документами, які підтверджують митну вартість товару, є зовнішньоекономічний договір (контракт), рахунок-фактура (інвойс), якщо рахунок сплачено, та банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару. Вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, не передбачені Митним кодексом України (стаття 53) заборонено.
Поряд з цим, відповідно до норм статей 51-58 МК України, самої констатації суб`єктом владних повноважень наявних у нього сумнівів щодо вартості товарів недостатньо для прийняття рішення про коригування такої вартості, вказаний сумнів повинен бути обґрунтований з покликанням на інформацію, яка стала підставою його виникнення.
У оскаржуваних рішеннях про коригування митної вартості вказано, що відповідач митну вартість визначив за другорядним резервним методом. Його застосування передбачене статтею 64 МК України, згідно з якою у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ). Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях.
Згідно з пунктами 2 і 4 частини другої статті 55 МК України прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом, а також обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.
Частиною третьою статті 58 МК України встановлено, що у разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.
Відповідно до частини восьмої статті 57 МК України, у разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.
Згідно з частиною третьою статті 64 МК України митна вартість імпортних товарів не визначається згідно із положеннями цієї статті на підставі: 1) ціни товарів українського походження на внутрішньому ринку України; 2) системи, яка передбачає прийняття для митних цілей вищої з двох альтернативних вартостей; 3) ціни товарів на внутрішньому ринку країни-експортера; 4) вартості виробництва, іншої, ніж обчислена вартість, визначена для ідентичних або подібних (аналогічних) товарів відповідно до положень статті 63 цього Кодексу; 5) ціни товарів, що поставляються з країни-експортера до третіх країн; 6) мінімальної митної вартості; 7) довільної чи фіктивної вартості.
Верховний Суд у своїй постанові від 10.12.2020 у справі № 380/10399/20, серед іншого, сформулював правовий висновок, за яким рішення про коригування митної вартості товарів є обґрунтованим та мотивованим у контексті норм пунктів 2 і 4 частини другої статті 55 МК України, якщо містить не лише дату та номер митної декларації, на підставі якої здійснено коригування митної вартості, а й порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за такими другорядними методами, як за ціною договору щодо ідентичних товарів, за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів, на основі віднімання вартості, резервний метод. При здійсненні контролю за коригуванням митної вартості товару, проведеним митним органом за другорядним методом (за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; за резервним методом), суд повинен вимагати від відповідача доведення того, що товар за певною митною вартістю дійсно був ввезений до України, що митна вартість за відповідною вантажною митною декларацією не була скоригована, що рішення про коригування (якщо воно приймалося) було оскаржене до суду та скасоване судом.
З огляду на те, що декларантом відповідачу надані документи на підтвердження митної вартості товару, колегія суддів зазначає, що у митного органу були наявні достатні документи, які підтверджують числові значення всіх складових митної вартості імпортованого товару та відомості щодо ціни товару.
Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги докази, наявні в матеріалах справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, а позов таким що підлягає до задоволення.
Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. Частиною 2 ст. 77 КАСУ України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого у Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «РуїзТорія проти Іспанії», параграфи 29 - 30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх. У рішенні «Петриченко проти України» (параграф 13) Європейський суд з прав людини вказував на те, що національні суди не надали достатнього обґрунтування своїх рішень, та не розглянули відповідні доводи заявника, навіть коли ці доводи були конкретними, доречними та важливими. Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду. Інші зазначені відповідачем в апеляційній скарзі обставини, окрім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.
Доводи апеляційної скарги, наведені на спростування висновків суду першої інстанції, не містять належного обґрунтування чи нових переконливих доводів, які б були безпідставно залишені без розгляду судом першої інстанції.
Порушень норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильного застосування норм матеріального права поза межами вимог апелянта та доводів, викладених у апеляційній скарзі, у ході апеляційного розгляду справи встановлено не було.
З огляду на викладене суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що суд першої інстанції, правильно встановив фактичні обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а відтак апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.
Відповідно до ст.139 КАС України судовий збір розподілу не підлягає.
Керуючись ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325,328, 329 КАС України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :
Апеляційну скаргу Волинської митниці залишити без задоволення.
Рішення Волинського окружного адміністративного суду від 15 травня 2023 року у справі № 140/2253/23 залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 

Головуючий суддя	 	Р. П. Сеник 	
судді	 	Т. В. Онишкевич 	
 	 	Н. М. Судова-Хомюк  	
Повне судове рішення складено 16.10.2023 року