Ухвала
Іменем України
 
02 листопада 2023 року
м. Київ
 
справа № 473/995/18
провадження № 61-14987ск23
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Зайцева А. Ю. (суддя-доповідач), Коротенка Є. В., Тітова М. Ю.,
 
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 07 серпня          2023 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 25 вересня          2023 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Шевченко Тетяни Сергіївни,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У липні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою, в якій просив визнати протиправною та скасувати постанову від 13 липня 2023 року у виконавчому проваджені про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні, щодо надання висновку з питань оцінки майна - нежитлової будівлі, складського приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 ; визнати протиправною та скасувати постанову від 13 липня 2023 року у виконавчому проваджені про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні, щодо надання висновку з питань оцінки майна - нежитлової будівлі складу, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 з невід`ємними поліпшеннями; визнати протиправною та скасувати постанову від 13 липня             2023 року у виконавчому проваджені про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні, щодо надання висновку з питань оцінки майна - нежитлового підвального приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .
 
Свої вимоги ОСОБА_1 мотивував тим, що в проваджені приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Шевченко Т. С. перебуває виконавче провадження № 65038151 з виконання виконавчого листа у справі № 473/995/18, виданого 02 квітня 2021 року Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованості за договором позики від 18 грудня 2014 року в розмірі                             3 292 200,00 грн, що в еквіваленті, згідно з курсом валют станом на 29 березня 2018 року, становить 124 000,00 доларів США; проценти за користування позикою за період з 18 грудня 2014 року до 18 грудня 2015 року в розмірі 824 673,55 грн; проценти, нараховані відповідно до положень частини другої статті 625 ЦК України, за період з 19 грудня 2015 року до 26 березня 2018 року в розмірі             2 240 499,95 грн, а всього - 6 357 373,50 грн. 19 липня 2023 року боржником ОСОБА_1 було отримано рекомендований лист від приватного виконавця, яким доведено до відома інформацію щодо призначення у вказаному виконавчому провадженні суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому проваджені ОСОБА_3 . Також, на адресу боржника направлено копії відповідних постанов приватного виконавця від 13 липня 2023 року, якими суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання зобов`язано надати висновки з питань оцінки ринкової вартості арештованого майна, а саме: нежитлової будівлі, складського приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 ; нежитлової будівлі складу, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 з невід`ємними поліпшенням; нежитлового підвального приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .   ОСОБА_1 вважає, що він був позбавлений можливості узгодити вартість описаного та арештованого майна, а тому приватним виконавцем неправомірно прийнято рішення про призначення у вказаному виконавчому провадженні суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання, оскільки з урахуванням частин другої та третьої статті 57 Закону України «Про виконавче провадження» така виконавча дія може бути вчинена не раніше ніж через 10 днів з дня проведення опису та арешту майна боржника, а оскільки опис проведено                    06 липня 2023 року, призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання 13 липня 2023 року (через 7 днів), є передчасним, а виконавчі дії проведено приватним виконавцем за межами свого виконавчого округу.
 
Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області ухвалою від 07 серпня 2023 року в задоволені скарги відмовив.
 
Миколаївський апеляційний суд постановою від 25 вересня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишив без задоволення, а ухвалу Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 07 серпня 2023 року - без змін.
 
16 жовтня 2023 року ОСОБА_1 подав засобами поштового зв`язку касаційну скаргу на ухвалу Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області               від 07 серпня 2023 року та постанову Миколаївського апеляційного суду                    від 25 вересня 2023 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення, яким скаргу задовольнити в повному обсязі.  
 
Перевіривши доводи касаційної скарги, оскаржувані судові рішення, Верховний Суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для відкриття касаційного провадження у цій справі з огляду на таке.
 
За приписами частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї  статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи  порушення норм процесуального права.
 
Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.
 
Статтею 451 ЦПК України визначено, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.
 
Згідно із частиною першою статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
 
Права виконавця визначені у частині третій статті 18 Закону України «Про виконавче провадження».
 
Частиною першою статті 13 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.
 
Відповідно до частини першої статті 74 Закону України «Про виконавче провадження, рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.
 
Судами встановлено, що рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 12 січня 2021 року, залишеним без змін постановою Миколаївського апеляційного суду від 23 березня 2023 року та постановою Верховного Суду від 10 серпня 2021 року, позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованість за договором позики від 18 грудня 2014 року в розмірі 3 292 200,00 грн, що в еквіваленті, згідно з курсом валют станом на 29 березня 2018 року, становить 124 000,00 доларів США; проценти за користування позикою за період з 18 грудня 2014 року                    до 18 грудня 2015 року в розмірі 824 673,55 грн.; проценти, нараховані відповідно до частини другої статті 625 ЦК України, за період з 19 грудня 2015 року                до 26 березня 2018 року в розмірі 2 240 499,95 грн, а всього - 6 357 373,50 грн та судовий збір у розмірі 5 772,31 грн.
 
02 квітня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Шевченко Т. С. винесено постанови про відкриття виконавчих проваджень                  № 65038151 та № 65038266, які були надіслані сторонам виконавчого провадження, в тому числі боржнику ОСОБА_1 на адресу зареєстрованого місця проживання - АДРЕСА_3 .
 
Постановою від 25 серпня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Шевченко Т. С. об`єднано виконавчі провадження № 65038151 та № 65038266 в зведене виконавче провадження № 66613349.
 
В подальшому боржником ОСОБА_1 було змінено місце реєстрації на адресу: АДРЕСА_4 , про що                  21 червня 2023 року приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Шевченко Т. С. було винесено постанову про зміну (доповнення) в автоматизованій системі виконавчого провадження щодо реєстраційних даних та змінено адресу боржника у виконавчому провадженні.
 
06 липня 2023 рок приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Шевченко Т. С. було винесено постанови про опис та арешт майна боржника, а саме: нежитлової будівлі, складського приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 ; нежитлової будівлі складу, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 з невід`ємними поліпшенням; нежитлового підвального приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .
 
Приватним виконавцем у вищевказаних постановах роз`яснено сторонам виконавчого провадження їх права та обов`язки, згідно з вимогами статті 57 Закону України «Про виконавче провадження», в тому числі можливість у                       10-денний строк з дня винесення постанови досягти згоди щодо вартості майна та необхідність письмово повідомити про це виконавця.
 
12 липня 2023 року на адресу приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Шевченко Т. С. від стягувача ОСОБА_2 надійшли заяви про відсутність згоди стягувача та боржника щодо вартості описаного майна.
 
Постановами від 13 липня 2023 року приватним виконавцем було призначено суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому проваджені з метою визначення ринкової вартості вищевказаного арештованого нерухомого майна боржника.
 
Частиною першою статті 20 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що для з`ясування та роз`яснення питань, що виникають під час здійснення виконавчого провадження і потребують спеціальних знань, виконавець виносить постанову про залучення експерта або спеціаліста (кількох експертів або спеціалістів), а для проведення оцінки майна - суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання. 
 
Згідно з частиною другою статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.
 
Відповідно до частин першої, другої статті 57 Закону України «Про виконавче провадження» визначення вартості майна боржника здійснюється за взаємною згодою сторонами виконавчого провадження. У разі якщо сторони виконавчого провадження, а також заставодержатель у 10-денний строк з дня винесення виконавцем постанови про арешт майна боржника не досягли згоди щодо вартості майна та письмово не повідомили виконавця про визначену ними вартість майна, виконавець самостійно визначає вартість майна боржника.
 
Частинами третьою-п`ятою статті 57 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що у разі якщо сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо визначення вартості майна, визначення вартості майна боржника здійснюється виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден виконавець залучає суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання. У разі якщо визначити вартість майна (окремих предметів) складно, виконавець має право залучити суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для проведення оцінки майна. Виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим виконавцем. 
 
Встановивши, що ОСОБА_1 як боржник упродовж 10 днів з дня винесення постанов про арешт майна не надав до суду доказів досягнення згоди між ним і стягувачем щодо вартості арештованого майна, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, дійшов правильного висновку про відмову в задоволенні скарги у зв`язку з відсутністю порушеного права боржника.
 
Також, правильним є висновок судів про дотримання приватним виконавцем вимог частини другої статті 24 Закону України «Про виконавче провадження», адже виконавчий лист направлений до виконання приватному виконавцю раніше, ніж боржник ОСОБА_1 змінив адресу місця своєї реєстрації.
 
Висновки судів попередніх інстанцій відповідають обставинам справи, які встановлені відповідно до вимог процесуального закону, а також узгоджуються з нормами матеріального права, які судами застосовані правильно. 
 
Наведені у скарзі доводи зводяться до незгоди заявника з висновками судів першої та апеляційної інстанцій щодо встановлених обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судами. В силу вимог статті 400 ЦПК України суд касаційної інстанції не вправі встановлювати нові обставини та переоцінювати докази.
 
Частиною четвертою статті 394 ЦПК України визначено, що у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
 
З огляду на викладене, у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити, оскільки касаційна скарга є необґрунтованою, а оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанцій є законними, постановлені з додержанням норм права, підстави для їх скасування відсутні.
 
Керуючись частиною четвертою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
УХВАЛИВ:
 
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 07 серпня 2023 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 25 вересня 2023 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Шевченко Тетяни Сергіївни.
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
 
Судді:	А. Ю. Зайцев	
   	  Є. В. Коротенко	
 	 	
 	М. Ю. Тітов