К И Ї В С Ь К И Й    А П Е Л Я Ц І Й Н И Й    С У Д	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

26 вересня 2023 року                                                                     місто Київ
 
справа № 755/13273/20
апеляційне провадження № 22-ц/824/102/2023
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
 
судді-доповідача - Головачова Я.В.,
 
суддів: Нежури В.А., Невідомої Т.О.,
 
за участю секретаря судового засідання: Осінчук Н.В.,
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпровського районного суду міста Києва у складі судді Арапіної Н.Є. від 2 листопада 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у володінні та розпорядженні майном шляхом виселення та вселення,  
 
в с т а н о в и в :
 
Короткий зміст позовних вимог
 
У вересні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод у володінні та розпорядженні майном шляхом виселення та вселення.
 
Позов обґрунтовано тим, що ОСОБА_1 є власником земельної ділянки, загальною площею 0,0596 га, кадастровий номер 8000000000:66:613:0018, та садового будинку з надвірними будівлями, загальною площею 49,7 кв.м, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 . 
 
Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 22 листопада 2019 року у справі № 466/2224/19 ОСОБА_1 усунуто перешкоди у користуванні власністю шляхом зобов`язання ОСОБА_2 звільнити земельну ділянку, загальною площею 0,0596 га, кадастровий номер 8000000000:66:613:0018, та садовий будинок з надвірними будівлями, загальною площею 49,7 кв.м, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , та передати ОСОБА_1 ключі від садового будинку та воріт.
 
Однак, відповідач ухиляється від виконання рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 22 листопада 2019 року та по даний час не звільнив спірну земельну ділянку та садовий будинок і не передав ключі від садового будинку та воріт. 
 
Посилаючись на викладене, позивач просив усунути перешкоди у володінні та користуванні земельною ділянкою, загальною площею 0,0596 га, кадастровий номер 8000000000:66:613:0018, та садовим будинком з надвірними будівлями, загальною площею 49,7 кв.м, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом виселення ОСОБА_2 та вселення ОСОБА_1 .
 
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
 
Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 2 листопада 2021 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
 
Рішення суду мотивовано тим, що ухилення відповідача від виконання рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 22 листопада 2019 року не є обставиною, яка підтверджує його перебування у садовому будинку та неможливість позивача вільно потрапити до належної йому власності, що потребує захисту порушеного права шляхом виселення відповідача та вселення позивача. Позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження позовних вимог.   
 
Короткий зміст вимог апеляційної скарги та її узагальнені доводи
 
У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування норм матеріального і порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову.
 
Скаржник зазначає, що суд невірно надав оцінку обставинам справи та наявним доказам. Відповідач не надає позивачу доступ до належної йому земельної ділянки та будинку. На підставі рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 22 листопада 2019 року було відкрите виконавче провадження, однак у зв`язку із невиконанням ОСОБА_2 судового рішення, до органу досудового розслідування направлено повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та винесено постанову про закінчення виконавчого провадження. Відповідач фактично не заперечує, що чинить перешкоди у користуванні спірним нерухомим майном, а лише наголошує не незаконності його набуття позивачем. 
 
Суд всупереч статтям 83, 178 ЦПК України прийняв відзив на позовну заяву.  Суд першої інстанції також затягував вирішення клопотання позивача про приєднання доказів до матеріалів справи.
                                                                                                                             
Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи
 
ОСОБА_2 не скористався своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу.
 
Позиція учасників справи, які з`явилися в судове засідання 
 
Учасники справи в судове засідання не з`явилися про дату, час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином. З урахуванням положень частини 2 статті 372 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розгляду справи.
 
Фактичні обставини справи, встановлені судом
 
Судом установлено, що ОСОБА_1 на праві власності належить земельна ділянка, загальною площею 0,0596 га, кадастровий номер 8000000000:66:613:0018, та садовий будинок з надвірними будівлями, загальною площею 49,7 кв.м, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , яке придбане ним на електронних торгах за 1 394 400 грн., що раніше належало ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Федоришиною А.Г. 21 грудня 2006 року (том І а.с. 6, 8-12).
 
23 лютого 2019 року ОСОБА_1 направив ОСОБА_2 вимогу про усунення перешкод у користуванні вищевказаним нерухомим майном (том І а.с. 13-14).
 
Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 22 листопада 2019 року, яке залишене без змін постановою Київського апеляційного суду від 17 червня 2020 року, у справі № 466/2224/19 ОСОБА_1 усунуто перешкоди у користуванні власністю шляхом зобов`язання ОСОБА_2 звільнити земельну ділянку, загальною площею 0,0596 га, кадастровий номер 8000000000:66:613:0018, та садовий будинок з надвірними будівлями, загальною площею 49,7 кв.м, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , та передати ОСОБА_1 ключі від садового будинку та воріт (том І а.с. 16-27).
 
12 лютого 2020 року головним державним виконавцем Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Нікітіною М.О. відкрито виконавче провадження № 61241328 з примусового виконання виконавчого листа № 466/2224/19, виданого Дніпровським районним судом міста Києва від 7 лютого 2020 року (том І а.с. 29). 
 
Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 26 жовтня 2020 року у справі № 755/13922/20 задоволено позов ОСОБА_2 про визнання недійсними та скасування електронних торгів. Визнано недійсними електронні торги, проведені ДП "Сетам" 28 січня 2019 року, із реалізації арештованого майна по лоту № 324577 - земельної ділянки, загальною площею 0,0596 га, кадастровий номер 8000000000:66:613:0018, та садовий будинок з надвірними будівлями, загальною площею 49,7 кв.м, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 , у виконавчому провадженні № 56075961; скасовано протокол проведення електронних торгів № 385021, сформований за результатами проведення електронних торгів із реалізації лоту № 324577; скасовано акт про реалізацію нерухомого майна від 13 лютого 2019 року у виконавчому провадженні № 56075961 щодо реалізації лоту № 324577; визнано недійсним та скасовано свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів; скасовано державну реєстрацію прав на нерухоме майно, а саме реєстрацію права власності ОСОБА_1 на спірне нерухоме майно (том І а.с. 55-60).  
 
Рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 26 жовтня 2020 року неодноразово переглядалося судами апеляційної та ксаційної інстанцій. Станом на  момент розгляду цієї апеляційної скарги, справа № 755/13922/20 перебуває в провадженні Київського апеляційного суду, рішення за наслідками розгляду апеляційних скарг не прийнято (том І а.с. 117-131, 145-176, Том ІІ а.с. 91-103, 135-145, 146-147).
 
У зв`язку із невиконанням ОСОБА_2 рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 22 листопада 2019 року, головним державним виконавцем Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кияницею Л.С. направлено повідомлення начальнику Дніпровського УП ГУНП України в м. Києві про притягнення ОСОБА_2 до кримінальної відповідальності за ознаками злочину, передбаченого частиною 1 статті 382 КК України (том І а.с. 211-213).
 
30 липня 2021 року головним державним виконавцем Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кияницею Л.С. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 61241328 на підставі пункту 11 частини 1 статті 39 Закону України  "Про виконавче провадження" (том ІІ а.с. 46-47).
 
Позиція суду апеляційної інстанції
 
Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення в цій частині, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.
 
Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права
 
Частиною 1 статті 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
 
За змістом частини 1 статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
 
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України).
 
Статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
 
За змістом частини 1 статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
 
Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном (частина 1 статті 317 ЦК України).
 
Відповідно до частини 1 статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
 
Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (частина 1 статті 321 ЦК України).
 
Відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
 
Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
 
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України).
 
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції надав невірну оцінку наявним в матеріалах справи доказам.     
 
Так, з матеріалів справи убачається, що ОСОБА_1 є власником домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , яке знаходиться на земельній ділянці площею 0,0596 га, кадастровий номер 8000000000:66:613:0018.
 
За рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 22 листопада 2019 року, яке залишене без змін постановою Київського апеляційного суду від 17 червня 2020 року, у справі № 466/2224/19 ОСОБА_1 усунуто перешкоди у користуванні власністю шляхом зобов`язання ОСОБА_2 звільнити земельну ділянку, загальною площею 0,0596 га, кадастровий номер 8000000000:66:613:0018, та садовий будинок з надвірними будівлями, загальною площею 49,7 кв.м, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , та передати ОСОБА_1 ключі від садового будинку та воріт.
 
На підставі вказаного судового рішення було відкрито виконавче провадження      №  61241328.
 
30 липня 2021 року вказане виконавче провадження закінчене на підставі пункту 11 частини 1 статті 39 Закону України  "Про виконавче провадження" - у зв`язку із невиконанням боржником судового рішення та направлення органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення.
 
Наведені обставини свідчать про явне і очевидне перешкоджання позивачу у користуванні належного йому домоволодінням, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Таке порушене право позивача підлягає поновленню шляхом виселення ОСОБА_2 та вселення ОСОБА_1 .
 
Посилання у апеляційній скарзі на безпідставне прийняття судом відзиву на позовну заяву та затягування вирішення клопотання позивача про приєднання доказів до матеріалів справи не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду, а тому відхиляються судом апеляційної інстанції.
 
Ураховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що судом ухвалено рішення про відмову у задоволенні позову через неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що відповідно до статті 376 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду й ухвалення нового рішення про задоволення позову ОСОБА_1 .
 
Відповідно до частин 1, 13 статі 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат. 
 
Отже, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2 102 грн.
 
Керуючись статтями 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд
                
п о с т а н о в и в :
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
 
Рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 2 листопада 2021 року скасувати і ухвалити нове судове рішення такого змісту.
 
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у володінні та розпорядженні майном шляхом виселення та вселення задовольнити.
 
Усунути ОСОБА_1 перешкоди у користуванні домоволодінням, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом виселення ОСОБА_2 і вселення ОСОБА_1 .
 
Стягнути з ОСОБА_2 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір в сумі 2 102 грн.
 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий                                                                      

 

Судді: