Справа № 991/10530/23
Провадження 1-кп/991/126/23

ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД 

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 грудня 2023 року                                                                        м.Київ
Вищий антикорупційний суд колегією суддів у складі головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , секретаря ОСОБА_4 , особи, яка подала клопотання (заяву), - ОСОБА_5 , його представників - адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , прокурора ОСОБА_9 , розглянувши клопотання (заяву) ОСОБА_5 про застосування заходів безпеки, подане у кримінальному провадженні за № 42022000000000676 від 07.06.2022 за обвинуваченням ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 111, ст. 368-5 КК України,
В С Т А Н О В И В :
01 грудня 2023 року до Вищого антикорупційного суду з Офісу Генерального прокурора (Спеціалізованої антикорупційної прокуратури) надійшов для розгляду обвинувальний акт у кримінальному провадженні за № 42022000000000676 від 07.06.2022 за обвинуваченням ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 111, ст. 368-5 КК України (далі - Кримінальне провадження). 
В рамках Кримінального провадження ОСОБА_5 звернувся з клопотанням про застосування заходів безпеки (далі - Клопотання).
Клопотання мотивовано тим, що  ОСОБА_5 має статус свідка у Кримінальному провадженні, під час його допиту як свідка надав показання щодо причетності до обставин Кримінального провадження вищих посадових осіб держави, після чого на нього, на його думку почав здійснюватися тиск з боку влади шляхом реєстрації в ЄРДР кримінальних проваджень ДБР, у результаті чого після вручення йому підозри у вчиненні кримінальних правопорушень в рамках іншого кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді до нього був застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою, у зв`язку з чим він опинився у ДУ "Київський слідчий ізолятор", де в ніч з 30.11.2023 на 01.12.2023 після передачі обвинувального акта у Кримінальному провадженні до суду він був підданий катуванню в одній із камер СІЗО, внаслідок чого йому було нанесено тілесні ушкодження. У зв`язку із існуванням реальної небезпеки для його життя та здоров`я ОСОБА_5 просив застосувати заходи безпеки у вигляді особистої охорони та переведення до іншого слідчого ізолятора, а також забезпечити невідкладне проведення судово-медичного обстеження ОСОБА_5 на підставі ч.6 ст. 206 КПК України.
У судовому засіданні особа, яка подала клопотання, - ОСОБА_5 , його адвокати ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 просили Клопотання задовольнити. 
Прокурор ОСОБА_9 заперечував проти задоволення Клопотання з огляду на те, що з часу допиту ОСОБА_5 (травень 2023) останній жодного разу не звертався із заявами про застосування заходів безпеки, у наданих ним поясненнях слідчому він не зазначив, що факт нанесення йому тілесних ушкоджень пов`язано з Кримінальним провадженням. Вказав, що застосування положень ч.6 ст. 206 КПК України передбачено лише на стадії досудового розслідування. 
Дослідивши Клопотання та додані до нього матеріали, заслухавши думку учасників Кримінального провадження, суд дійшов наступного висновку.
Згідно з вимогами ст. 11 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження повинна бути забезпечена повага до людської гідності, прав і свобод кожної особи. Забороняється під час кримінального провадження піддавати особу катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує її гідність, поводженню чи покаранню, вдаватися до погроз застосування такого поводження, утримувати особу у принизливих умовах, примушувати до дій, що принижують її гідність. Кожен має право захищати усіма засобами, що не заборонені законом, свою людську гідність, права, свободи та інтереси, порушені під час здійснення кримінального провадження.
Частиною 6 ст. 9 КПК України передбачає, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 цього Кодексу, зокрема, такими засадами є: верховенство права, законність, повага до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканність, доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень.
Згідно ст. 1 Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві» (далі - Закон) забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві, тобто у виявленні, попередженні, припиненні, розкритті або розслідуванні кримінальних правопорушень, а також у судовому розгляді кримінальних проваджень, - це здійснення правоохоронними органами правових, організаційно-технічних та інших заходів, спрямованих на захист життя, житла, здоров`я та майна цих осіб від протиправних посягань, з метою створення необхідних умов для належного відправлення правосуддя.
Свідок має право на забезпечення безпеки шляхом застосування заходів, зазначених у статтях 1 і 7 Закону, за наявності відповідних підстав (абз.1 ст. 2 Закону).
Підставою для вжиття заходів забезпечення безпеки осіб, зазначених у статті 2 Закону, є дані, що свідчать про наявність реальної загрози їх життю, здоров`ю, житлу і майну (ч.1 ст. 20 Закону). 
Заходи щодо безпеки осіб, взятих під захист, застосовуються тільки за наявності підстав, зазначених у статті 20 Закону (ч.1 ст. 22 Закону).
Чинний кримінальний процесуальний закон не містить прямого регулювання випадків прийняття відповідних заяв від особи та прийняття судом рішень за наслідком розгляду таких заяв під час судового розгляду кримінального провадження.
Рішення про застосування заходів безпеки приймається слідчим, дізнавачем, прокурором, судом, у провадженні яких знаходяться кримінальні провадження щодо кримінальних правопорушень, у розслідуванні чи судовому розгляді яких брали або беруть участь особи, зазначені у статті 2 цього Закону, а також органом (підрозділом), що здійснює оперативно-розшукову діяльність, щодо осіб, які брали участь або сприяли виявленню, попередженню, припиненню кримінальних правопорушень (ч.2 ст. 3 Закону).
На розгляді Вищого антикорупційного суду перебуває обвинувальний акт у Кримінальному провадженні.
У відповідності до Реєстру матеріалів досудового розслідування Кримінального провадження вбачається, що 03.05.2023 ОСОБА_5 було допитано у якості свідка (п.148 Реєстру). Таким чином, ОСОБА_5 як свідок брав участь у досудовому розслідуванні Кримінального провадження.
При вирішенні питання про застосування до особи заходів безпеки суд, відповідно до положень ст.1, ч.1 ст. 20, ч.ч.1, 2 ст.22 Закону, перевіряючи заяву (повідомлення) учасника кримінального провадження про загрозу безпеці особи, має встановити: 1) дані, що свідчать про наявність реальної загрози життю, здоров`ю, житлу і майну такої особи та 2) чи є потреба у застосування заходів безпеки відносно особи з метою створення необхідних умов для належного відправлення правосуддя у кримінальному провадженні, у якому подана заява (повідомлення).
У Клопотанні ОСОБА_5 просить застосувати відносно нього як свідка заходи безпеки у вигляді особистої охорони та переведення до іншого слідчого ізолятора, мотивуючи це тим, що у ДУ "Київський слідчий ізолятор" йому було заподіяно тілесні ушкодження у вигляді ударів по голові, тулубу та ногам, що, на його думку, є наслідком передачі 30.11.2023р. до суду обвинувального акта у Кримінальному провадженні (отримано судом 01.12.2023р.), що свідчить про реальну загрозу його життю та здоров`ю.
Факт підтвердження наявності або відсутності тілесних ушкоджень у ОСОБА_5 має суттєве значення для висновку про загрозу його здоров`ю/життю.
Так, наявність у ОСОБА_5 тілесних ушкоджень підтверджується наявними у матеріалах справи документами, а саме:
-копією акта судово-медичного дослідження (обстеження) № 372/23 від 02.12.2023, складеного експертом ДСУ «Головне бюро судово-медичної експертизи Міністерства охорони здоров`я України» за результатом проведення судово-медичного обстеження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у якому зроблено висновок, що станом на 21 год. 00 хв. 02.12.2023 у ОСОБА_5 мали місце такі тілесні ушкодження: синець на шкірних покровах чаші лівої вушної раковини, біля протизавитка, синець в лівій завушній ділянці, синець на лівій заднє-бічній поверхні грудної клітки на тлі припухлості м`яких тканин. Характер даних ушкоджень (синці), їх морфологія (колір синців), локалізація, в тому числі взаємне розташування, дозволяє вважати про те, що вони утворилися внаслідок не менш ніж 2-кратної дії тупого предмету (за механізмом удару або удару об тупий предмет). Наявний колір синців станом на 21 год. 00 хв. 02.12.2023 дозволяє вважати, що вони утворилися приблизно за 5-9 діб до 21 год. 00 хв. 02.12.2023. Також мала місце наявність смугастої форми, червоно-фіолетового кольору, внутрішньо-шкірного крововиливу на верхній повіці правого ка, який візуалізовувався на тлі сірувато-жовтувато-світло-коричневого кольору оточуючої шкіри обох повік ока, при цьому такий же колір шкіри мав місце і у повік лівого ока. Вищезазначене не дозволяє саме стверджувати про травматичне (внаслідок ударної дії) походження вказаного крововиливу, проте, якщо і припустити, що колір повік обох очей обумовлений загоєнням синців, утворення яких обумовлено травматичною дією в дані анатомічні ділянки, то давність утворення таких синців - більш ніж 10 днів до 21 год. 00 хв. 02.12.2023. Вказані тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень (за критерієм тривалості розладу здоров`я). При обстеженні не виявлено тілесних ушкоджень, які б могли утворитися внаслідок захисту від нанесених ударів (т.2 а. 13-16);
-листом філії ЦОЗ ДКВС України в м. Києві та Київській області та додатком до нього у вигляді копії висновку лікаря від 07.12.2023 за результатом проведення рентгенографії ОГК (нижній відділ грудної клітини) відносно ОСОБА_5 , згідно якого встановлено консолідуючі переломи (не свіжі, за давністю біля місяця) Х-ХІ ребер зліва по задній пахвовій лінії (т.2 а. 18-18зв., 20 зв.);
-копією акта від 08.12.2023 спільного медичного огляду лікарями-фахівцями Київської міської медичної частини та КНП «Київська міська клінічна лікарня № 17» ОСОБА_5 (далі - Акт), згідно якого встановлено, що між задньою підпахвовою лінією та лопатковою, між 7 та 12 ребром визначається наявність підшкірної гематоми, а також встановлений діагноз: закрита травма грудей, перелом Х-ХІ ребер зліва без плевролегеневих ускладнень. Зазначено, що визначення питання про час отримання травми належить до компетенції судово-медичної експертизи (т.2 а. 20).
Як вбачається зі змісту Акту, лікарі встановили та зафіксували, що має місце гематома між ребрами, а також перелом ребер, проте у акті не зазначено, що такий перелом має певні ознаки (критерії), як це було вказано у висновку лікаря від 07.12.2023 за результатом отримання даних рентгенографії ОГК. 
Зокрема, у висновку зазначено, що переломи є консолідуючі (не свіжі, по давності біля місяця). 
У Акті відомості щодо критеріїв переломів відсутні, при цьому вказано, що час отримання травми може бути визначено за результатом проведення судово-медичної експертизи. Така інформація дає підстави вважати, що у ОСОБА_5 можуть бути переломи, отримані нещодавно.
Вищевикладене свідчить про те, що має місце певна суперечність між вказаними висновками лікарів. Неузгодженість цих висновків викликає сумнів щодо часу отримання тілесних ушкоджень у вигляді переломів, та така неузгодженість може бути усунена шляхом проведення судово-медичної експертизи та отримання відповідного висновку.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 було взято під варту 14.11.2023. Разом з тим, згідно акта № 372/23 від 02.12.2023 встановлено, що тілесні ушкодження у виді синців утворилися приблизно за 5-9 діб до 21 год. 00 хв. 02.12.2023, тобто у той чай, коли ОСОБА_5 вже перебував під вартою у СІЗО.
З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що досліджені докази та встановлені в ході розгляду Клопотання обставини свідчать про певну обґрунтованість Клопотання в частині існування загрози здоров`ю ОСОБА_5 .
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі "Білий проти України" у матеріальному аспекті ст. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (щодо поганого поводження із заявником), держава має надати розумне пояснення стосовно походження тілесних ушкоджень у особи, коли вона повністю перебуває під контролем держави, і навести докази на підтвердження фактів, які б ставили під сумнів скаргу заявника.
У матеріалах справи відсутні відомості щодо існування загрози здоров`ю/життю ОСОБА_5 , отримання ним тілесних ушкоджень до його перебування у СІЗО. Разом з тим, вищевказані докази у сукупності свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження під час перебування у СІЗО, тобто, у той час, коли він перебував під контролем держави. Таким чином, саме держава, в особі уповноважених органів, має забезпечити перевірку походження таких тілесних ушкоджень та спростувати або підтвердити наведені у заяві ОСОБА_5 обставини.
Разом з тим, факт отримання певних тілесних ушкоджень не є визначальним при вирішенні питання щодо застосування заходів безпеки відносно ОСОБА_5 , адже за ст.1 Закону забезпечення заходів безпеки особи здійснюється з метою створення необхідних умов для належного відправлення правосуддя у кримінальному провадженні, та саме наявність/відсутність такої потреби має встановити суд при вирішенні Клопотання.
У відповідності до Реєстру матеріалів досудового розслідування Кримінального провадження (п.148 Реєстру) вбачається, що ОСОБА_5 було допитано у якості свідка лише один раз (03.05.2023), що також було підтверджено прокурором у судовому засіданні.
Доводи ОСОБА_5 та його представників, що після його допиту як свідка, де ним були наданні НАБУ показання щодо причетності до обставин Кримінального провадження вищих посадових осіб держави, відносно ОСОБА_5 почали здійснюватися політичні переслідування, здійснювався тиск з боку влади шляхом реєстрації в ЄРДР кримінальних проваджень, у результаті чого йому було повідомлено про підозру у вчиненні злочину та він опинився під вартою у СІЗО, про що він зазначав у публікаціях, розміщених в його соціальних мережах, суд не приймає до уваги, оскільки докази на підтвердження того, що після допиту ОСОБА_5 в рамках Кримінального провадження як свідка він піддавався будь-якому фізичному впливу або існувала загроза його здоров`ю/життю до того моменту, як він опинився у СІЗО, у матеріалах справи відсутні.
Як встановлено вище, наявні достатні підстави вважати, що під час перебування у СІЗО у ОСОБА_5 з`явилися тілесні ушкодження, однак, докази того, що ці обставини пов`язані з Кримінальним провадженням, у матеріалах Клопотання відсутні. 
Таким чином, за результатом розгляду Клопотання судом не встановлено таких обставин, які свідчать про те, що має місце зв`язок між отриманими ОСОБА_5 тілесними ушкодженнями та Кримінальним провадженням. Слова, з якими за твердженням заявника зверталися до нього особи під час нанесення йому тілесних ушкоджень в СІЗО («Слишком сильно дуешь себе в паруса», «Ты знаешь, кто тебя сюда закрыл и знаешь откуда льется») також не підтверджуються зв`язок отриманих тілесних ушкоджень з Кримінальним провадженням. 
Вищевикладені обставини у сукупності свідчать про відсутність необхідності створення необхідних умов для належного відправлення правосуддя у Кримінальному провадженні шляхом застосування заходів безпеки відносно ОСОБА_5 .
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що потреба у застосуванні заходів безпеки відносно ОСОБА_5 з метою створення необхідних умов для належного відправлення правосуддя у Кримінальному провадженні відсутня, а тому Клопотання задоволенню не підлягає.
Разом з тим, абз.2 ч.2 ст.22 Закону передбачає, що у разі наявності в заяві (повідомленні) про загрозу безпеці особи, зазначеної у статті 2 цього Закону, відомостей про кримінальне правопорушення слідчий, дізнавач, прокурор у порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством, починає досудове розслідування, а орган, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, слідчий суддя, суд направляє заяву (повідомлення) відповідному органу досудового розслідування для початку досудового розслідування.
З урахуванням встановлених обставин суд вважає за необхідне направити заяву ОСОБА_5 від 04.12.2023р. про застосування заходів безпеки до слідчого відділу Шевченківського управління поліції ГУНП у м. Києві для початку досудового розслідування.
Керуючись ч. 6 ст. 9, 372 КПК України, ст.1, 6, 20, 22 Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві», суд
П О С Т А Н О В И В :
Відмовити у задоволенні клопотання (заяви)  ОСОБА_5 про застосування заходів безпеки, подане у кримінальному провадженні за № 42022000000000676 від 07.06.2022.
Направити копію заяви (повідомлення)  ОСОБА_5 від 04.12.2023р. про застосування заходів безпеки до слідчого відділу Шевченківського управління поліції ГУНП у м.Києві для початку досудового розслідування.
Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя                                                                        ОСОБА_1 

Судді                                                                          ОСОБА_2 

ОСОБА_3