Ухвала
16 жовтня 2023 року
м. Київ
справа № 357/15259/18
провадження № 61-13917ск23
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Фаловської І. М. (суддя-доповідач), Карпенко С. О., Сердюка В. В.,
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокатеса Марценюк Леся Анатоліївна, на додаткову постанову Київського апеляційного суду від 05 вересня 2023 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Олійникова Слобода» до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю Агрокомплекс «Узин», державного реєстратора Комунального підприємства «Центр державної реєстрації речових прав та бізнесу» Гузя Андрія Григоровича про визнання недійсним договору оренди, скасування рішення про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння та користування, внесення змін до договору оренди,
ВСТАНОВИВ:
У грудні 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Олійникова Слобода» (далі - ТОВ «Олійникова Слобода») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю Агрокомплекс «Узин» (далі - ТОВ Агрокомплекс «Узин»), державного реєстратора Комунального підприємства «Центр державної реєстрації речових прав та бізнесу» Гузя А. Г. (далі - КП «Центр державної реєстрації речових прав та бізнесу») про визнання недійсним договору оренди, скасування рішення про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння та користування, внесення змін до договору оренди.
Білоцерківський міськрайонний суд Київської області рішенням 
від 26 лютого 2021 року позов ТОВ «Олійникова Слобода» задовольнив частково.
Визнав недійсним договір оренди землі від 13 вересня 2018 року, укладений між ОСОБА_2 та ТОВ Агрокомплекс «Узин» щодо земельної ділянки з кадастровим номером: 3220484400:03:001:0060, загальною площею 1,2824 га.
Визнав недійсним договір оренди землі від 13 вересня 2018 року, укладений між ОСОБА_2 та ТОВ Агрокомплекс «Узин» щодо земельної ділянки з кадастровим номером: 3220484400:03:001:0061, загальною площею 1,28244 га.
Скасував рішення державного реєстратора КП «Центр державної реєстрації речових прав та бізнесу» Гузя А. Г. про державну реєстрацію іншого речового права - права оренди земельної ділянки з кадастровим номером: 3220484400:03:001:0060, загальною площею 1,28244 га, індексний номер: 43021297 від 15 вересня 2018 року 10:26:24, та припинив право оренди 
ТОВ Агрокомплекс «Узин» на земельну ділянку з кадастровим номером 3220484400:03:001:0060, яке виникло на підставі договору оренди землі 
від 13 вересня 2018 року, укладеного між ОСОБА_2 
та ТОВ Агрокомплекс «Узин».
Скасував рішення державного реєстратора КП «Центр державної реєстрації речових прав та бізнесу» Гузя А. Г. про державну реєстрацію іншого речового права - права оренди, з кадастровим номером: 3220484400:03:001:0061, загальною площею 1,2824 га індексний номер: 43021488 від 15 вересня 2018 року 10:47:34, та припинив право оренди 
ТОВ Агрокомплекс «Узин» на земельну ділянку з кадастровим номером 3220484400:03:001:0061, яке виникло на підставі договору оренди землі 
від 13 вересня 2018 року, укладеного між ОСОБА_2 
та ТОВ Агрокомплекс «Узин».
Витребував із незаконного володіння та користування у ТОВ Агрокомплекс «Узин» на користь ТОВ «Олійникова Слобода» земельну ділянку, кадастровий номер: 3220484400:03:001:0060, загальною площею 1,2824 га, розташовану на території Олійниково-Слобідської сільської ради Білоцерківського району Київської області, яка належить на праві власності ОСОБА_1 .
Витребував із незаконного володіння та користування у ТОВ Агрокомплекс «Узин» на користь ТОВ «Олійникова Слобода» земельну ділянку, кадастровий номер: 3220484400:03:001:0061, загальною площею 1,28244 га, розташовану на території Олійниково-Слобідської сільської ради Білоцерківського району Київської області, яка належить на праві власності ОСОБА_1 .
Вніс зміни до договору оренди землі від 05 червня 2013 року, укладеного між ОСОБА_2 та ТОВ «Імені Котовського», правонаступником якого є ТОВ «Олійникова Слобода», та викладення його в новій редакції в частині умов, які ідентифікують об`єкт оренди (підстави набуття права власності орендодавця на об`єкт оренди, кадастрові номери та загальну площу земельних ділянок: 3220484400:03:001:0060, загальною площею 1,2824 га та 3220484400:03:001:0061, загальною площею 1,28244 га відповідно, сформованих внаслідок поділу, нормативно-грошової оцінки земельних ділянок: 3220484400:03:001:0060, загальною площею 1,28244 га 
та 3220484400:03:001:0061, загальною площею 1,2824 га) із зазначенням нового орендодавця.
У задоволенні позовних вимог до державного реєстратора КП «Центр державної реєстрації речових прав та бізнесу» Гузя А. Г. відмовив.
Вирішив питання про розподіл судових витрат.
Не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції, 
ТОВ Агрокомплекс «Узин» оскаржило його в апеляційному порядку.
Київський апеляційний суд постановою від 22 серпня 2023 року апеляційну скаргу ТОВ Агрокомплекс «Узин» залишив без задоволення. 
Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області 
від 26 лютого 2021 року залишив без змін.
22 серпня 2023 року до апеляційного суду від ТОВ «Олійникова Слобода» надійшла заява про ухвалення додаткового рішення у справі.
Київський апеляційний суд додатковою постановою від 05 вересня 
2023 року заяву ТОВ «Олійникова Слобода» про ухвалення додаткового рішення задовольнив.
Стягнув зі ОСОБА_1 , ТОВ Агрокомплекс «Узин» на користь 
ТОВ «Олійникова Слобода» понесені судові витрати на правничу допомогу 
у суді апеляційної інстанції у розмірі 19 954,62 грн.
У вересні 2023 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокатеса Марценюк Л. А., 
на додаткову постанову Київського апеляційного суду від 05 вересня 
2023 року.
Касаційна скарга подана у передбачений законом строк та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України.
Підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення чи відмови 
у відкритті касаційного провадження немає.
Відповідно до частини першої статті 394 ЦПК України, одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.
Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу. Якщо разом з касаційною скаргою подано заяви чи клопотання, суд в ухвалі про відкриття касаційного провадження встановлює строк, протягом якого учасники справи мають подати свої заперечення щодо поданих заяв чи клопотань, якщо інше не передбачено цим Кодексом.
У касаційній скарзі як на підставу касаційного оскарження судового рішення заявниця посилається на пункт 1 частини другої 
статті 389 ЦПК України (суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку).
Отже, наведені в касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України, для відкриття касаційного провадження.
Також у касаційній скарзі ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокатеса Марценюк Л. А., порушує клопотання про зупинення виконання оскаржуваного судового рішення до закінчення його перегляду в касаційному порядку.
Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.
Згідно з частиною першою статті 436 ЦПК України суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.
Вирішуючи клопотання про зупинення виконання судових рішень, суд виходить з того, що відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання; держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.
Статтею 18 ЦПК України та статтею 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.
Клопотання/заява про зупинення виконання судового рішення має бути мотивованим, містити достатні та обґрунтовані підстави для зупинення виконання судового рішення, підтверджені певними доказами (зокрема, 
у разі відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду має бути надано копію такої постанови). У клопотанні особа повинна навести обґрунтування своїх вимог та довести, що захист її прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для відновлення порушених прав необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, або буде неможливим повернення виконання судових рішень у разі, якщо вони будуть скасовані. Вирішуючи питання про зупинення виконання судового рішення, суд касаційної інстанції враховує існування об`єктивної необхідності у цьому, зокрема у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення дотримання балансу інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.
Заявник повинен навести обґрунтування відповідної вимоги та довести, що захист його прав та інтересів стане об`єктивно неможливим без вжиття таких заходів; для відновлення порушених прав необхідно буде докласти надмірних зусиль та/або витрат.
Європейський суд з прав людини в рішенні від 20 липня 2004 року у справі «Шмалько проти України» вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.
Право на суд, захищене статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін.
Також суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункт 55), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що у більшості правових систем існують процедури зупинення або відстрочення виконання рішення; зупинення або відстрочення є, безперечно, необхідними в деяких випадках.
Доводи клопотання ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокатеса Марценюк Л. А., не свідчать про необхідність зупинення виконання додаткової постанови Київського апеляційного суду від 05 вересня 
2023 року, оскільки в обґрунтування наведених у клопотанні обставин заявниця не надала доказів вчинення дій, спрямованих на реалізацію оскаржуваного судового рішення, зокрема, доказів відкриття виконавчого провадження з примусового виконання судового рішення (додатковї постанови) (копія постанови про відкриття виконавчого провадження), 
а, відтак, наразі не доведено реальність настання обставин, на які вона посилається.
Ураховуючи вищевказане, у задоволенні клопотання  ОСОБА_1 , 
в інтересах якої діє адвокатеса Марценюк Л. А., про зупинення виконання додаткової постанови Київського апеляційного суду від 05 вересня 
2023 року до закінчення її перегляду в касаційному порядку слід відмовити.
Суд звертає увагу заявника, що у разі вчинення дій, спрямованих на реалізацію оскаржуваного судового рішення, заявниця не позбавлена права повторно звернутися із заявою (клопотанням) про зупинення виконання додаткової постанови Київського апеляційного суду 
від 05 вересня 2023 року, до закінчення її перегляду в касаційному порядку, з наведенням обґрунтування вищевказаними доказами.
Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу. 
У разі необхідності учасники справи можуть бути викликані для надання пояснень у справі.
Керуючись статтями 389, 394, 402, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Відкрити касаційне провадження у даній справі.
Витребувати з Білоцерківського міськрайонного суду Київської області цивільну справу № 357/15259/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Олійникова Слобода» до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю Агрокомплекс «Узин», державного реєстратора Комунального підприємства «Центр державної реєстрації речових прав та бізнесу» Гузя Андрія Григоровича про визнання недійсним договору оренди, скасування рішення про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння та користування та внесення змін до договору оренди.
У задоволенні клопотання ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокатеса Марценюк Леся Анатоліївна, про зупинення виконання додаткової постанови Київського апеляційного суду від 05 вересня 
2023 року до закінчення її перегляду в касаційному порядку відмовити.
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали. 
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                                І. М. Фаловська
С. О. Карпенко
В. В. Сердюк