Номер провадження: 33/813/1779/23
Номер справи місцевого суду: 509/1628/23 
Головуючий у першій інстанції Козирський Є. С. 
Доповідач Погорєлова С. О.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.12.2023 року                                                                 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі: головуючого судді Погорєлової С.О., за участю секретаря – Трофименка О.О., адвоката Слаблюка В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 на постанову Овідіопольського районного суду Одеської області від 08 серпня 2023 року у справі про адміністративне правопорушення відносно:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 
- про накладення на нього стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -
встановив:

Постановою Овідіопольського районного суду Одеської області від 08 серпня 2023 року визнано ОСОБА_1 винним у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП та обрано стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 536,80 гривень. 
З вказаної постанови вбачається, що 28.03.2023 року приблизно о 22:07 год. в Одеській області, Одеський район, смт. Овідіополь, по вул. Шевченка, 52 ОСОБА_1 керував автомобілем «ГАЗ 32213-14» державний номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився за допомогою «Drager Alcotest 6810» під відеозапис. Відповідно до тесту №  23 від 28.03.2023 року о 22:17 год. – результат позитивний 0,83 ‰. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9а  Правил дорожнього руху, за яке передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.
Не погоджуючись з постановою Овідіопольського районного суду Одеської області від 08 серпня 2023 року представник ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій зазначив, що постанова суду є незаконною та необґрунтованою з наступних підстав:
1)в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення;
2)судом першої інстанції не взято до уваги, що працівниками поліції порушено вимоги п. 3 ст. 18, п. 3 ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію»;
3)судом першої інстанції проігноровано той факт, що відеоматеріали є неналежними та недопустимим доказом, адже зйомка на портативний відео реєстратор велась не безперервно всупереч Інструкції, крім того містять дату і час, які не співпадають із датою та часом складання протоколу;
4)у матеріалах справи відсутні будь-які докази, що ОСОБА_1 були роз`яснені права передбачені ст. ст. 55, 56, 59, 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП;
5)огляд ОСОБА_1 було проведено за допомогою приладу, який недозволено до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, крім того відсутні відомості про строк служби приладу Драгер. Прилад Драгер 6810 на момент проведення огляду не пройшов перевірку калібрування відповідно до технічних умов, а тому результат є неналежним та недопустимим доказом;
6)ОСОБА_1 не був згоден з результатом тесту, тому погодився поїхати до медичного закладу, однак працівники поліції запевнили його, що огляд у медичному закладі покаже такіж відомості що і були, а тому проходити огляд немає сенсу;
Посилаючись на такі доводи, представника ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою провадження у справі закрити за відсутності події та складу адміністративного правопорушення. 
Заслухавши пояснення адвоката Слаблюка В.М., дослідивши матеріали адміністративної справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення виходячи з наступного.
Так, за положеннями ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
За правилами ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.
За приписами ст. ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.
Згідно зі ст. 294 КУпАП України, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Свій висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, суд першої інстанції мотивував наявністю доказів на підтвердження даних обставин.
Під час апеляційного розгляду справи, для забезпечення дотримання прав особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст.130 КУпАП, були повторно досліджені наступні докази:
-протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №163273 від 28.03.2023 року з якого вбачається, що 28.03.2023 року о 22:07 год. в Одеській області Одеського району в смт Овідіополь по вул. Шевченка, 52 ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ГАЗ 32213-14» державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, нестійка хода, почервоніння очей. Огляд на стан сп`яніння проводився зі згоди водія у встановленому законом порядку із застосуванням приладу «Drager Alcotest 6810» із застосуванням відеофіксації. Результат 0,83‰, чим порушив п. 2.9а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
-роздруківка драгер чеку № 23 від 28.03.2023 року о 22:17 год., згідно якого вбачається, що у ОСОБА_1 під час проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння було виявлено 0,83‰. Крім того, з результатами даного огляду ОСОБА_1 був згоден, що підтверджується його підписом у відповідній графі; 
-довідка з якої вбачається, що ОСОБА_1 водійське посвідчення НОМЕР_2 отримав 04.10.2013 року
-відеозапис, який було приєднано до матеріалів справи та з якого вбачається, що 28.03.2023 року приблизно о 22:07 год. працівники поліції зупиняють транспортний засіб «ГАЗ 32213-14» державний номерний знак НОМЕР_1 . З відеозапису також вбачається, що працівник поліції питає ОСОБА_1 чи буде він проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер, або проїде до медичного закладу. ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу Драгер. Працівник поліції пояснив, якщо прилад Драгер покаже позитивний результат більший за норму, то відносно останнього буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Працівник поліції також пояснив, що все фіксується на камеру та буде приєднано до матеріалів справи. ОСОБА_1 спитав, може в Драгер до нього хтось вже продував. На що працівник поліції достав нову запаковану трубочку для продуття Драгеру. ОСОБА_1 було роз`яснено процедуру проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер. Після чого ОСОБА_1 продув прилад, результат якого показав 0,83‰. Далі працівник поліції ознайомив ОСОБА_1 із змістом протоколу. 
Статтею 130 КУпАП передбачена відповідальність як за керування транспортним засобом особою в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом від проходження такого огляду.
Порядок проходження огляду на стан сп`яніння встановлений ст. 266 КУпАП, а також затверджено спільним Наказом МВС України а Міністерством охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції». Інструкцією передбачено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Огляд проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, або, у разі відмови водія пройти огляд на місці, лікарем закладу охорони здоров`я.
Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або у разі незгоди з його результатами огляд проводиться закладі охорони здоров`я.
Виходячи з викладеного, апеляційний суд визнає вказані докази, які були повторно дослідженні в ході апеляційного розгляду справи достовірними, оскільки вони узгоджуються між собою з урахуванням всіх обставин справи, допустимими, оскільки вони отримані та досліджені в законний спосіб, та належними, оскільки вони стосуються подій, що сталися 28.03.2023 року та інкримінуються ОСОБА_1 .
Посилання ОСОБА_2 в своїй апеляційній скарзі на те, що з відеозапису, який долучений до матеріалів справи вбачається, що працівник поліції всупереч вимогам ч. 3 ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію» не заслуговують на увагу з огляду на наступне.
Пунктами 4,5 «Порядку перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян під час забезпечення заходів правового режиму воєнного стану», затвердженого постановою КМУ №1456 від 29.12.2021 визначено, що перевірка документів в осіб, огляд речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян здійснюється лише після введення воєнного стану в межах території та у строки, зазначені в указі Президента України про введення воєнного стану, на підставі наказу військового командування разом із військовими адміністраціями (у разі їх утворення); право на проведення перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян надано відповідним уповноваженим особам Національної поліції, СБУ, Національної гвардії, Держприкордонслужби, ДМС, Держмитслужби та Збройних Сил, які визначені в наказі коменданта.
Відповідно до Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» за №2102-ІХ від 24.02.2022 року на території України оголошений воєнний стан у зв`язку з військовою агресію Російської Федерації проти України, строк якого в подальшому було неодноразово продовжено Указами Президента України.
Крім того, обов`язок щодо збирання доказів, в силу вимог ч. 2 ст. 251 КУпАП, покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 КУпАП.
За змістом ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 року № 580-VIII поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.
Об`єктами правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.
Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 допустив порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху на транспорті, оскільки його дії підпадають під дію диспозиції ч. 1 ст. 130 КУАП.
Крім того, вказуючи про порушення співробітниками поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення та оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення, апелянт не надав до суду доказів про звернення зі скаргами на дії поліцейського до компетентних органів, що дає підстави суду вважати такі посилання апеляційної скарги, як спроби апелянта уникнути відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення.
Посилання ОСОБА_1  на те, що йому не було роз`яснено працівниками поліції його права, зокрема, передбачені ст. ст. 55, 56, 59, 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП не відповідають дійсним обставинам справи з огляду на таке.
Відповідно до змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №163273 від 28.03.2023 року, ОСОБА_1 ознайомився з його змістом, підписав, жодних зауважень стосовно викладених в ньому обставин не надавав та у графі «пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення» нічого не зазначив.
Окрім того, як вбачається із наданого відеозапису, співробітниками патрульної поліції ознайомив ОСОБА_1 із змістом протоколу про адміністративне правопорушення, зокрема з його правами та обов`язками, передбаченими Конституцією України та ст. 268 КУпАП.
Довід апеляційної скарги про те, що огляд ОСОБА_1 було проведено за допомогою приладу, який недозволено до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, крім того відсутні відомості про строк служби приладу Драгер. Прилад Драгер 6810 на момент проведення огляду не пройшов перевірку калібрування відповідно до технічних умов, а тому результат є неналежним та недопустимим доказом спростовується наступним.
В матеріалах справи міститься роздруківка тесту драгер на якому зафіксоване результат проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер. Так з даної роздруківки вбачається, що тест було пройдено за допомогою приладу «Drager Alcotest 6810». Результат позитивний, 0,83‰. Тест проходив ОСОБА_1 . Між тим, у даній роздруківці мається підпис ОСОБА_1 , що свідчить про те, що його було ознайомлено із даним результатом, крім того останній не висловив жодних заперечень із такими результатами. Ніяких сертифікатів, актів огляду не просив. 
Законом України «Про метрологію та метрологічну діяльність», який набрав чинності 01.01.2016 року, засоби вимірювальної техніки, які застосовуються у сфері законодавчо регульованої метрології є законодавчо регульованими засобами вимірювальної техніки. До таких засобів вимірювальної техніки відносяться і вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається.
Пунктом 1 ст. 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» встановлено, що законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту. Законом України «Про метрологію та метрологічну діяльність» не встановлено вимог до законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що вже перебувають в експлуатації, пов`язаних з наявністю чинних сертифікатів відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженому типу, які видавалися Міністерством економічного розвитку торгівлі України до 01.01.2016 року.
Окрім того, згідно з наказом Державної служби України з лікарських засобів від 29.12.2014 року № 1529 «Про державну реєстрацію медичних виробів» Газоаналізатори Drager Alcotest, виробник Drager Safety AG&Co.KGaA, Revalstrasse 1, 23560 Lubeck, - виробник Німеччина, мають свідоцтво про державну реєстрацію № 14455/2014, у якого необмежений строк дії.
Таким чином, суд приходить до висновку, що газоаналізатори виробництва Drager Safety AG and Co.KgaA (Germany) до яких відноситься і газоаналізатор Drager Alcotest 6810, який використовується патрульною поліцією та вже перебуває в експлуатації, може експлуатуватися за умови своєчасного проведення їх періодичної повірки та повірки після ремонту.
Тобто, газоаналізатор «Alcotest 6810», дозволений для проведення освідування на території України.
Згідно технічних характеристик газоаналізатору «Alcotest 6810», в тому числі, які знаходяться на сайтах виробника (http://drager.com.ua/drager-alcotest-6810), вироблений Німеччиною, призначений для підприємств, яким також є і органи поліції.
З огляду на викладені обставини, а також те, що жодного доказу, який би піддавав сумніву справжність показань стану сп`яніння, зафіксованих прибором, або доказів його неправильної роботи не надано, то такі доводи апеляційної скарги про відсутність сертифікату, неналежність засобу вимірювання, підставою для скасування постанови суду бути не можуть.
Таким чином, огляд на стан алкогольного сп`яніння проведено у відповідності до норм діючого законодавства, уповноваженою особою, в порядку, встановленому законом, оскільки дана інформація є доступною та міститься на офіційних сайтах, а тому доводи апеляційної скарги з даного приводу є необґрунтованими.
Суд апеляційної інстанції також звертає у вагу на той факт, що після належного оформлення матеріалів справи, було долучено роздруківку драгер чеку № 23 від 28.03.2023 року о 22:17 год. з кої вбачається, що калібровку він проходив 27.06.2022 року, тобто на момент проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_3 був у справному стані.
Щодо посилання в апеляційній скарзі на те, що судом першої інстанції проігноровано той факт, що відеоматеріали є неналежними та недопустимим доказом, адже зйомка на портативний відео реєстратор велась не безперервно всупереч Інструкції, крім того містять дату і час, які не співпадають із датою та часом складання протоколу, є слушними, однак такі посилання не є підставою для скасування постанови суду першої інстанції, оскільки відеозаписи, що містяться на диску відносно ОСОБА_1 , достатньо для перевірки встановлених судом обставин проходження водія огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку.
Відеозапис віднесений ч. 1 ст. 251 КУпАП до джерел доказів. 
Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року № 1026 (далі - Інструкція), визначено, що кінозйомка та відеозапис – це процеси фіксації динамічних властивостей об`єктів, подій, явищ за допомогою кіно- або відеокамери. Кінозйомка проводиться на фотоматеріалах, відеозапис - на цифрових носіях інформації.
Включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу (п. 5 розділу ІІ Інструкції).
Слід зазначити, що відеозапис є об`єктивним доказом, оскільки унеможливлює суб`єктивне висвітлення поліцейським або іншими особами обставин справи.
Крім того, вказуючи про порушення співробітниками поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення та оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення, апелянт не надав до суду доказів про звернення зі скаргами на дії поліцейського до компетентних органів, що дає підстави суду вважати такі посилання апеляційної скарги, як спроби апелянта уникнути відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення.
Відповідно до приписів п/п «а» п. 2.9 Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Об`єктивно оцінивши докази у справі, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що зазначені вище докази повністю доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та правильно кваліфікував його дії за ч. 1 ст. 130 КУпАП, як керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.
Позиція апелянта, яку він висловив в апеляційній скарзі щодо невизнання своєї вини розцінюється апеляційним судом як спосіб самозахисту та уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення.
Інші твердження ОСОБА_1 в своїй апеляційній скарзі не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні під час дослідження доказів по справі, також жодних доказів, які б спростували правильні висновки суду першої інстанції не було долучено і до апеляційної скарги.
Викладені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується, роздруківкою результатів тестування на алкоголь, а також дослідженим апеляційним судом під час апеляційного розгляду відеозаписом з місця події.
Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Згідно зі ст. 33 КУпАП, при накладені стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.
За таких обставин апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про винуватість  ОСОБА_1 у вчиненому адміністративному правопорушенні та правильно кваліфікував його дії за ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що було встановлене в передбаченому законом порядку.
Накладаючи на ОСОБА_1 адміністративне стягнення, суд першої інстанції обґрунтовано застосував стягнення у вигляді штрафу та позбавлення права керувати транспортними засобами, адже воно, відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, є безальтернативним.
У відповідності до положень п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право: залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.
Отже, за результатами апеляційного розгляду суд вважає, що апеляційна скарга представника ОСОБА_1 не підлягає задоволенню, а постанова Овідіопольського районного суду Одеської області від 08 серпня 2023 року підлягає залишенню без змін.
Керуючись ст. ст. 7, 251,268, 280, 293, 294 КУпАП, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – без задоволення.
Постанову Овідіопольського районного суду Одеської області від 08 серпня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП – без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського 
апеляційного суду                                                        С.О. Погорєлова