Справа № 745/671/23 	Головуючий у 1 інстанції Смаль І. А. 	
Провадження № 33/4823/693/23 	  	
Категорія -  	  	

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2023 року 	місто Чернігів	

Чернігівський апеляційний суд в складі судді апеляційного суду Акуленко С.О., за участю захисника – адвоката Сльозки А.Ф., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції,  в м. Чернігові справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника-адвоката Сльозки А.Ф. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Сосницького районного суду Чернігівської області від 28 серпня 2023 року,
У С Т А Н О В И В :

Цією постановою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше, протягом року, притягувався до адміністративної відповідальності: 15.06.2023 року за ч.2 ст.126, ч.6 ст.121, ч.1 ст.121, ст.125 КУпАП,

визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП, і застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком 5 років, без оплатного вилучення транспортного засобу. 
Стягнуто з нього на користь держави судовий збір в сумі 536 грн. 80 коп. 
Судом встановлено, що 08.08.2023 року о 18-59 год ОСОБА_1 в смт. Сосниця по вул. Зелена, керував мопедом Delta CX50QT, без номерного знаку, номер рами НОМЕР_1 , повторно протягом року, не маючи права керування транспортними засобами, та перебував у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку за допомогою спеціального технічного приладу газоаналізатору Alcotest Drager 6810, результат тесту 0,57 проміле, чим порушив чим порушив вимоги п. 2.1 «а», п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху та вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Не погодившись з рішенням суду, захисник-адвокат Сльозка А.Ф. звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить постанову суду скасувати, а провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ч. 5 ст. 126 КУпАП. 
В обґрунтування своїх вимог зазначив, що під час складання працівниками поліції протоколів про адміністративне правопорушення водію не роз`яснено право на захист та не роз`яснені інші права, передбачені ст. ст. 29, 63 Конституції України та ст. 267, 268 КУпАП. Підписи у протоколі про роз`яснення йому прав поставлено на вимогу працівників поліції. 
З врахуванням зазначених обставин, на думку апелянта, протокол та додатки до нього є недопустимими доказами, а інші докази, що підтверджують вину ОСОБА_1 у справі відсутні. 
Заслухавши апелянта, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.
Захисник-адвокат Сльозка А.Ф. в судовому засіданні суду апеляційної інстанції показав, що під час складання протоколів щодо ОСОБА_1 останньому не роз`яснені його процесуальні права, що є порушенням права на захист, а підписи, які маються у протоколах, поставлені ним під тиском працівників поліції. 
Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Протоколами про адміністративне правопорушення встановлено факт  керування ОСОБА_1   транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що є порушенням вимог п 2.9 ПДР, згідно яких водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Огляд водія проводився із застосуванням приладу Драгер, а так само керування транспортним засобом, повторно протягом року, не маючи права керування транспортними засобами, що є порушенням п. 2.1 «а» Правил дорожнього руху.
Викладені у даних протоколах відомості ОСОБА_1 власноручно підтвердив своїми підписами та особисто в графі пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, по суті порушення зазначив «згоден». 
В судовому засіданні суду 1 інстанції ОСОБА_1 свою вину у скоєнні правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП визнав та показав, що дійсно керував мопедом в стані алкогольного сп`яніння, після проходження огляду на стан сп`яніння прилад показав 0,57 проміля, при цьому він не мав посвідчення водія і в червні 2023 року на нього вже складали постанову за керування без посвідчення. 
Обставини, зазначені в протоколах також узгоджуються із дослідженим судом відеозаписом із нагрудної камери поліцейського, на якому відображені події, які відбувалися 08.08.2023 року за участю водія ОСОБА_1 . 
З переглянутого відеозапису встановлено, що мопед під керуванням ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції, які під час спілкування з водієм виявили у нього ознаки алкогольного сп`яніння, запропонували йому пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння, на що він погодився та повідомив, що вживав алкогольні напої. Проведення працівниками поліції даного огляду водія ОСОБА_1 здійснювався з використанням спеціальних технічних засобів, результат огляду на стан алкогольного сп`яніння - 0,57%о. Також встановлено, що всупереч п. 2.1 «а» Правил дорожнього руху ОСОБА_1 керував транспортним засобом, не маючи права керування транспортним засобом. Вказані обставини він е не заперечував. Крім того, з відеозапису вбачається, що поведінка ОСОБА_1 під час проходження освідування та складання стосовно нього протоколів є невимушеною, його дії є добровільними, будь-яких зауважень на дії працівників поліції водій не висловлював, зокрема, не повідомляв, що працівники поліції здійснюють на нього тиск, серед іншого, щодо підписання ним процесуальних документів. Тому доводи апеляційної скарги в цій частині є безпідставними.
Даними тестування на алкоголь «Алкотест 6810», за результатами якого наявність алкоголю у ОСОБА_1 становить 0,57%о, тобто, він перебував у стані алкогольного сп`яніння. Свою згоду з таким результатом ОСОБА_1 засвідчив своїм підписом на роздруківці до приладу «Алкотест 6810». 
За інформацією, яка міститься у довідці САП Корюківського РВП ГУНП в Чернігівській області, встановлено, що відповідно до бази даних інформаційного порталу Національної поліції відомості щодо видачі посвідчення водія ОСОБА_1 відсутні.   
Згідно копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії  БАД № 182796 від 15.06.2023 року водія ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126, ч.6 ст.121, ч.1 ст.121, ст.125 КУпАП.
Таким чином суд першої інстанції цим доказам дав належну оцінку і вірно кваліфікував дії ОСОБА_1 за ч.1 ст.130, ч. 5 ст. 126 КУпАП.
Посилання апелянта на те, що працівники поліції не роз`яснили ОСОБА_1 його права передбачені ст. ст. 267, 268 КУпАП, ст. 29, 63 Конституції України, є необґрунтованими, оскільки в протоколах про адміністративні правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 розяснено його права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. Протоколи підписані останнім без жодних зауважень. 
Слід зазначити, що пункт 1.3 ПДР зобов`язує учасників дорожнього руху знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.
Пунктом 2.1 «а» Правил дорожнього руху встановлено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
Відповідно до вимог пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України за №1306 від 10.10.2001 року, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Частина 5 статті 126 КУпАП передбачає відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.
Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність, окрім іншого, за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння. 
В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Таким чином, висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими, та вони повністю відповідають фактичним обставинам справи. 
Адміністративне стягнення ОСОБА_1 накладено судом у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП, з врахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступені його вини. 
Порушень вимог закону, які б ставили під сумнів доведеність  винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ч. 5 ст. 126 КУпАП та необґрунтованість накладеного на нього адміністративного стягнення, не вбачається.
За таких обставин, постанова суду відповідає вимогам закону, і законних підстав для її скасування чи зміни не вбачається.  

Керуючись ст. ст. 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,    

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника-адвоката Сльозки А.Ф.  - залишити без задоволення, а постанову Сосницького районного суду Чернігівської області від 28 серпня 2023 року стосовно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130, ч. 5 ст. 126 КУпАП, – без змін.
Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.      

Суддя	С. О. Акуленко