УХВАЛА
06 грудня 2023 року
м. Київ
справа № 2-2452/11
провадження № 61-15972ск23
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Луспеника Д. Д. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., Коломієць Г. В.,
розглянув касаційну скаргу акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на постанову Дніпровського апеляційного суду від 12 жовтня 
2023 року у справі за позовом акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до товариства з обмеженою відповідальністю «Україське фінансове агенство «Верус», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
ВСТАНОВИВ:
У червні 2009 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк»), яке змінило назву на акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк»), звернулося до суду із зазначеним вище позовом.
Рішенням Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 10 липня 
2012 року позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково.
Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь 
ПАТ КБ «ПриватБанк» суму заборгованості за кредитним договором № 2008-ПМ-65 від 22 вересня 2008 року станом на 15 травня 2009 року в розмірі 1 927 278,07 грн, що є еквівалентом 241 120,74 дол. США, та складається з: 200 000 дол. США - заборгованість за кредитом, 24 353,69 дол. США - заборгованість по процентам, 
14 200,73 дол. США - заборгованість по комісії, 2 566,32 дол. США - пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань за договором. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 19 вересня 2023 року клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження задоволено. Поновлено 
ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 10 липня 2012 року.
Відкрито апеляційне провадження у зазначеній справі та надано іншим учасникам справи строк на подачу відзиву на апеляційну скаргу.
Постановою Дніпровського апеляційного суду від 12 жовтня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. 
Рішення Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 10 липня 
2012 року в частині солідарного стягнення з ОСОБА_1 на користь 
ПАТ КБ «ПриватБанк» суми заборгованості за кредитним договором № 2008-ПМ-65 від 22 вересня 2008 року станом на 15 травня 2009 року в розмірі 1 927 278,07 грн, що є еквівалентом 241 120,74 дол. США, та складається з: 200 000,00 дол. США - заборгованість за кредитом, 24 353,69 дол. США - заборгованість по процентам, 14 200,73 дол. США - заборгованість по комісії, 2 566,32 дол. США - пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань за договором та солідарного стягнення з ОСОБА_1 на користь Держави судового збору в розмірі 3 219,00 грн - скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення.
У задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
У листопаді 2023 року АТ КБ «ПриватБанк», шляхом формування документа 
у системі «Електронний суд», звернулося до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Дніпровського апеляційного суду від 12 жовтня 2023 року, 
у змісті якої просить оскаржувану постанову суду апеляційної інстанції скасувати, рішення суду першої інстанції залишити без змін.
1. Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду 
від 16 листопада 2023 року касаційну скаргу АТ КБ «ПриватБанк», залишено без руху з наданням строку для усунення її недоліків, а саме запропоновано заявникові уточнити касаційну скаргу з посиланням на підставу (підстави) касаційного оскарження відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України та надати суду касаційну скаргу у новій редакції, надати копії уточненої касаційної скарги і доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи.
Зазначено строк виконання ухвали та попереджено про наслідки її невиконання.
У наданий судом строк АТ КБ «ПриватБанк», із застосуванням засобів поштового зв`язку, надіслало матеріали на усунення недоліків касаційної скарги, а саме уточнену касаційну скаргу та її копії відповідно до кількості учасників справи.
2. Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів 
у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України. 
Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.
Підставою касаційного оскарження судового рішення заявник, у змісті уточненої касаційної скарги, зазначає неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме: 
1) Застосування апеляційним судом норм права без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду; 2) Апеляційним судом належним чином не досліджено зібрані 
у справі докази, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи (пункти 1, 4 частини другої 
статті 389 ЦПК України).
Також зі змісту касаційної скарги вбачається, що АТ КБ «ПриватБанк», у порядку частини другої статті 406 ЦПК України, наводить свої обґрунтування щодо необхідності скасування ухвали Дніпровського апеляційного суду від 19 вересня 2023 року щодо поновлення ОСОБА_1 строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції.
Касаційна скарга подана у передбачений статтею 390 ЦПК України строк на касаційне оскарження та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України.
Наведені у касаційній скарзі доводи містять підстави для відкриття касаційного провадження.
3. Крім того заявник, у клопотанні, викладеному у касаційній скарзі порушує питання про зупинення виконання оскаржуваної постанови Дніпровського апеляційного суду від 12 жовтня 2023 року в частині стягнення судових витрат до закінчення її перегляду в касаційному порядку.
Клопотання мотивоване тим, що Держава є єдиним власником АТ КБ «ПриватБанк», а безпідставне стягнення коштів матиме наслідком не лише спричинення шкоди відповідачеві, а й Державі, як власнику банківської установи.
Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії (якщо рішення не передбачає примусового виконання).
Частиною першою статті 436 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції за заявою учасника або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.
У пункті 11 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 червня 2012 року № 10 «Про судову практику розгляду цивільних справ у касаційному порядку» судам роз`яснено, що клопотання про зупинення виконання судового рішення має бути мотивованим, містити підстави для зупинення виконання судового рішення, підтверджені певними доказами (наприклад, у разі відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду має бути додано завірену копію такої постанови). Вирішуючи питання про зупинення виконання судового рішення, суд касаційної інстанції враховує необхідність у цьому, зокрема, у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, та осіб, які не брали участі у справі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.
Ураховуючи те, що заявником не наведено жодних обґрунтованих підстав, за наявності яких суд касаційної інстанції може зупинити виконання оскаржуваного судового рішення та не надано доказів на підтвердження заявленого клопотання, які б підтверджували реальну необхідність у такому зупиненні, клопотання задоволенню не підлягає.
Саме по собі оскарження судового рішення у касаційному порядку не свідчить про наявність підстав для зупинення виконання або дії останнього.
Керуючись статтями 392, 394, 395, 406, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Відкрити касаційне провадження у справі за позовом акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до товариства з обмеженою відповідальністю «Україське фінансове агенство «Верус», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за касаційною скаргою акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на постанову Дніпровського апеляційного суду від 12 жовтня 2023 року.
Витребувати із Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська вищевказану цивільну справу (№ 2-2452/11).
У задоволенні клопотання акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», про зупинення виконання постанови Дніпровського апеляційного суду від 12 жовтня 2023 року відмовити.
Надіслати іншим учасникам справи копію касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою 
і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк, який не може перевищувати чотирнадцяти днів з дня вручення цієї ухвали.
До відзиву необхідно додати докази надсилання відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                   Д. Д. Луспеник
                                                                                                                    Б. І. Гулько
                                                                                                                    Г. В. Коломієць