Постанова
Іменем України                                        
 
05 жовтня 2023 року
м. Київ
 
справа № 803/45/21
провадження № 61-10517 ав 23
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Луспеника Д. Д. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., Коломієць Г. В., 
 
за участю секретаря судового засідання - Котелянець Н. В.,
 
учасники справи:
заявник (стягувач) -  ОСОБА_1 , правонаступником якого є   ОСОБА_2 ,
боржники:  ОСОБА_3 , товариство з обмеженою відповідальністю «Валком Агроплюс»,
 
за участю:
представника   ОСОБА_2 - адвоката Шахова Дмитра Артемовича,
представника товариства з обмеженою відповідальністю «Валком Агроплюс» - адвоката Топоріної Лесі Миколаївни, 
розглянув у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції             у приміщенні Верховного Суду (місто Київ, проспект Повітрофлотський, 28) справу за заявою ОСОБА_2 , правонаступника  ОСОБА_1 , про заміну стягувача у справі за заявою ОСОБА_1 , правонаступником якого є ОСОБА_2 , про видачу виконавчих листів на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду «Південно-східний Міжрегіональний» від 04 травня 2017 року у справі № 04/05/2017 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , товариства з обмеженою відповідальністю «Валком Агроплюс» 
про стягнення заборгованості, за апеляційною скаргою товариства 
з обмеженою відповідальністю «Валком Агроплюс» на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 30 травня 2023 року у складі 
судді Красвітної Т. П.,
 
ВСТАНОВИВ:
 
Описова частина 
Короткий зміст вимог заяв та судових рішень
 
У серпні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою 
до ОСОБА_3 , товариства з обмеженою відповідальністю ««Валком Агроплюс» (далі - ТОВ «Валком Агроплюс», товариство) про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду.
В обґрунтування заяви зазначав, що рішенням Постійно діючого третейського суду «Південно-східний Міжрегіональний» від 04 травня 
2017 року у справі № 04/05/2017 за його позовом до ОСОБА_3 , 
ТОВ «Валком Агроплюс» про стягнення заборгованості стягнуто солідарно 
з ОСОБА_3 (позичальник), ТОВ «Валком Агроплюс» (поручитель) на його користь заборгованість за договором позики від 06 січня 2017 року 
у розмірі 3 890 000,00 грн. 
Зазначене рішення третейського суду підлягало негайному виконанню, проте боржниками воно не виконано. 
Указував, що він уже звертався до суду з відповідною заявою, проте ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 24 вересня 2020 року 
у задоволенні його заяви було відмовлено (справа № 803/20/20), оскільки на час розгляду цієї заяви вказане рішення третейського суду скасовано ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 30 липня 2020 року у справі 
№ 803/29/20 у частині стягнення з ТОВ «Валком Агроплюс» на його користь грошових коштів.
Однак, постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Яремка В. В., Олійник А. С., 
Погрібного С. О., від 17 грудня 2020 року у справі № 803/29/20 його апеляційну скаргу задоволено, ухвалу Дніпровського апеляційного суду 
від 30 липня 2020 року скасовано, ухвалено нове судове рішення, яким 
у задоволенні заяви товариства про скасування рішення Постійно діючого третейського суду «Південно-східний Міжрегіональний» від 04 травня 2017 року у справі за його позовом до ОСОБА_3 , ТОВ «Валком Агроплюс» 
про стягнення заборгованості відмовлено (провадження № 61-14300ав20).
З урахуванням наведеного, вищевказане рішення третейського суду підлягало виконанню, тому стягувач просив суд видати виконавчі листи 
на примусове виконання рішення третейського суду. 
Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 25 січня 2022 року 
заяву ОСОБА_1 про видачу виконавчих листів на примусове виконання вищевказаного рішення третейського суду задоволено, постановлено видати виконавчі листи на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду «Південно-східний Міжрегіональний» від 04 травня 
2017 року у справі № 04/05/2017.
У червні 2022 року товариство звернулося до суду із заявою про перегляд указаного судового рішення за нововиявленими обставинами, повідомивши про факт смерті ОСОБА_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
У серпні 2022 року представник ОСОБА_2 - адвокат Шахов Д. А., подав 
до суду заяву про залучення до участі у справі ОСОБА_2 , 
як правонаступника померлого ОСОБА_1 .
Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 22 листопада 2022 року заяву ТОВ «Валком Агроплюс» про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Дніпровського апеляційного суду від 25 січня 2022 року задоволено частково. Ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 25 січня 2022 року скасовано та ухвалено нове судове рішення. Заяву ОСОБА_1 , правонаступником якого є ОСОБА_2 , про видачу виконавчих листів 
на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду «Південно-східний Міжрегіональний» від 04 травня 2017 року у справі 
№ 04/05/2017 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ТОВ «Валком Агроплюс» про стягнення заборгованості задоволено. Видано виконавчі листи на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду «Південно-східний Міжрегіональний» від 04 травня 2017 року у справі 
№ 04/05/2017 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ТОВ «Валком Агроплюс» про стягнення заборгованості, за яким стягнуто солідарно 
із ОСОБА_3 , ТОВ «Валком Агроплюс» на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики від 06 січня 2017 року у розмірі 
3 890 000, 00 грн.
У квітні 2023 року представник  ОСОБА_2  - адвокат Шахов Д. А., звернувся до суду із заявою про заміну стягувача, в якій просив замінити стягувача у виконавчих листах на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду «Південно-східний Міжрегіональний» 
від 04 травня 2017 року у справі № 04/05/2017, яким стягнуто з ТОВ «Валком Агроплюс» на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики від 06 січня 2017 року у розмірі 3 890 000,00 грн, на правонаступника померлого ОСОБА_1 - ОСОБА_2 . 
Заяву мотивовано тим, що 16 січня 2023 року на підставі ухвали Дніпровського апеляційного суду від 22 листопада 2022 року видано виконавчі листи на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду «Південно-східний Міжрегіональний» від 04 травня 
2017 року у справі № 04/05/2017 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ТОВ «Валком Агроплюс» про стягнення заборгованості, за яким стягнуто солідарно із ОСОБА_3 , ТОВ «Валком Агроплюс» на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики від 06 січня 2017 року у розмірі 
3 890 000, 00 грн.
Вказаною ухвалою встановлено факт прийняття спадщини після смерті ОСОБА_1 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , його батьком - 
ОСОБА_2 , якого залучено до участі у справі як правонаступника ОСОБА_1 .
З урахуванням наведеного, посилаючись на положення статті 442 
ЦПК України, представник ОСОБА_2 - адвокат Шахов Д. А., просив суд указану заяву задовольнити.
 
Короткий зміст судового рішення апеляційного суду, ухваленого як судом першої інстанції
 
Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 30 травня 2023 року заяву представника ОСОБА_2 - адвоката Шахова Д. А., про заміну стягувача задоволено. 
Замінено стягувача - ОСОБА_1 , на його правонаступника - 
ОСОБА_2 , у виконавчих листах № 803/45/21, виданих Дніпровським апеляційним судом на виконання рішення Постійно діючого третейського суду «Південно-східний Міжрегіональний» від 04 травня 2017 року у справі № 04/05/2017 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ТОВ «Валком Агроплюс» про солідарне стягнення із ОСОБА_3 , ТОВ «Валком Агроплюс» на користь ОСОБА_1 заборгованості за договором позики від 06 січня 2017 року у розмірі 3 890 000,00 грн.
Судове рішення мотивовано тим, що ОСОБА_1 помер 
ІНФОРМАЦІЯ_1 , а його правонаступником є батько - ОСОБА_2 , якому у липні 2022 року видано свідоцтво про право на спадщину за законом щодо права вимоги заборгованості у розмірі 3 890 000,00 грн, стягнутої солідарно 
з ОСОБА_3 та товариства відповідним рішенням третейського суду 
у справі № 04/05/2017.
Суд урахував обставини, встановлені в ухвалі Дніпровського апеляційного суду від 22 листопада 2022 року, якою задоволено заяву ОСОБА_1 , правонаступником якого є ОСОБА_2 , про видачу виконавчих листів 
на примусове виконання рішення третейського суду у справі № 04/05/2017 
й видано відповідні виконавчі листи. При цьому ухвалою Верховного Суду від 10 березня 2023 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою товариства на зазначену вище ухвалу апеляційного суду (провадження № 61-3332ас23). 
Дніпровський апеляційний суд виходив із того, що сторонами не надано суду доказів скасування чи перегляду вказаного рішення третейського суду, як і його виконання. Строк пред`явлення виконавчих листів до виконання 
до листопада 2025 року, тобто він не сплинув. Тому, з урахуванням встановлених судом фактичних обставин, частина п`ята статті 442 
ЦПК України передбачає можливість заміни стягувача у виконавчому документі до відкриття виконавчого провадження.
Судом застосовано норми ЦПК України, ЦК України, Закону України 
«Про виконавче провадження», враховано правові позиції Великої Палати Верховного Суду зі вказаного процесуального питання. 
 
Короткий зміст вимог апеляційної скарги
 
У липні 2023 року ТОВ «Валком Агроплюс» подало до Верховного Суду апеляційну скаргу на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 30 травня 2023 року, в якій просить оскаржувану ухвалу Дніпровського апеляційного суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким заяву ОСОБА_2 залишити без задоволення.
 
Надходження апеляційної скарги до Верховного Суду та рух справи
 
Ухвалою Верховного Суду від 19 липня 2023 року заяву ТОВ «Валком Агроплюс» про поновлення строку на апеляційне оскарження задоволено, поновлено товариству строк на апеляційне оскарження судового рішення. Відкрито апеляційне провадження у цій справі, витребувано справу 
з Дніпровського апеляційного суду. Надіслано іншим учасникам справи копію апеляційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснено їм право подати відзив на апеляційну скаргу.
У серпні 2023 року справа надійшла до Верховного Суду.
Ухвалою Верховного Суду від 30 серпня 2023 року закінчено підготовчі дії 
у справі та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні з повідомленням учасників справи. 
Ухвалами Верховного Суду від 27 вересня 2023 року, від 02 жовтня 
2023 року та від 03 жовтня 2023 року задоволено клопотання представників ТОВ «Валком Агроплюс» та ОСОБА_2 , директора ТОВ «Валком Агроплюс» про проведення судового засідання у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, повідомлено їх про технічну можливість проведення судового засідання 
у режимі відеоконференції та забезпечення участі у судовому засіданні, призначеному на 05 жовтня 2023 року о 10:00 годині, у режимі відеоконференції.
 
Аргументи учасників справи
Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу 
 
Апеляційна скарга ТОВ «Валком Агроплюс» мотивована тим, 
що Дніпровський апеляційний суд не врахував, що заявник та його представник приховали від суду факт смерті ОСОБА_1 , позивача 
у третейській справі, який помер раніше ухваленого судового рішення 
та видачі виконавчого документа на його ім`я.
Позивач у справі неодноразово зловживав своїми процесуальними правами, повідомляв неправдиву інформацію в ході розгляду судових справ за участю сторін спору (№ 803/20/20, № 803/29/20, № 803/45/21). Указує 
на наявність попередньої змови між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 щодо заволодіння майном та активами товариства, що підтверджується, у тому числі, фактом одночасного оскарження ними ухвали суду від 24 вересня 2020 року у справі № 803/20/20 за заявою ОСОБА_1 про видачу виконавчих листів на примусове виконання рішення третейського суду (апеляційне провадження № 61-2076ав21).
Посилається на те, що товариству стало відомо про рішення третейського суду від 04 травня 2017 року у справі № 04/05/2017 лише у березні 
2020 року, після звернення ОСОБА_1 до суду із заявою про видачу виконавчого листа. При цьому товариство не укладало з останнім 
та ОСОБА_3 договір поруки на забезпечення договору позики. Цей факт є предметом досудового розслідування у кримінальному провадженні 
№ 1200201702900001178, в якому Алєксєєв М. І. , як особа, яка підписала договір від імені товариства, підтвердив, разом із іншим, що не підписував договір поруки, з його сторонами він не знайомий, він не брав участь 
у розгляді справи третейським судом. 
Зазначає, що ОСОБА_1 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 27 років, хоча інформація про причини смерті в офіційних джерелах відсутня.  Дніпровський апеляційний суд видав виконавчі листи на примусове виконання рішення третейського суду на користь померлої особи, а потім безпідставно замінив сторону стягувача, оскільки ОСОБА_1 не набув статусу стягувача, його процесуальний статус припинено у зв`язку з його смертю, проте формально він продовжував бути учасником справи. В ухвалі від 22 листопада 2022 року Дніпровський апеляційний суд не зазначив 
у резолютивній частині судового рішення про залучення ОСОБА_2 
до участі у справі в якості правонаступника померлого ОСОБА_1 .
Товариство вважає, що адвокат Шахов Д. А. не міг представляти інтереси померлого ОСОБА_1 , оскільки свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю йому видано у жовтні 2021 року, тобто після смерті ОСОБА_1 , він не повідомив суд про смерть клієнта, продовжував представляти в суді інтереси останнього. 
Крім того, Постійно діючий третейський суд «Південно-східний міжрегіональний» є нелегітимним судом, оскільки він не зареєстрований, що вже встановлювалося Верховним Судом у постанові від 08 квітня 
2021 року у справі № 803/135/20 (провадження № 61-2185ав21). Відсутня також інформація й про суддів цього суду. 
 
Доводи особи, яка подала відзив на апеляційну скаргу 
 
У вересні 2023 року до Верховного Суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від представника ОСОБА_2 - адвоката Шахова Д. А., 
проте такий подано з пропуском строку для його подання, який представник заявника не просить поновити. Крім того, відзив не надіслано всім учасникам справи, а тому відзив до розгляду не приймається 
та не розглядається (стаття 178 ЦПК України, стаття 360 ЦПК України).
Відзив на апеляційну скаргу належним чином, відповідно до вимог
ЦПК України, оформлений, а тому доводи представника ТОВ «Валком Агроплюс», зазначені у письмових поясненнях від 05 жовтня 2023 року, 
про залишення їх без розгляду є помилковими. Але відзив не розглядається у силу вищезазначеного.
 
Короткий зміст доводів учасників справи 
Представник товариства у судовому засіданні підтримала доводи апеляційної скарги, просила її задовольнити з підстав, наведених 
у скарзі. 
Представник заявника у судовому засіданні вказав про необґрунтованість доводів апеляційної скарги, просив залишити її без задоволення. 
 
Фактичні обставини справи
 
Рішенням Постійно діючого третейського суду «Південно-східний Міжрегіональний» від 04 травня 2017 року у справі № 04/05/2017 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ТОВ «Валком Агроплюс» про стягнення заборгованості стягнуто солідарно із ОСОБА_3 , ТОВ «Валком Агроплюс» 
на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики 
від 06 січня 2017 року у розмірі 3 890 000,00 грн (а. с. 4-6, т. 1).
У вказаному рішенні третейського суду встановлено, що між  ОСОБА_1  та ОСОБА_3 06 січня 2017 року було укладено договір позики, за яким 
ОСОБА_1 передав останньому у позику 3 890 000,00 грн на строк 
до 06 квітня 2017 року (а. с. 7-8, т. 1). 
У цей самий день на забезпечення виконання вказаного зобов`язання 
між  ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ТОВ «Валком Агроплюс» укладено договір поруки (а. с. 9-11, т. 1). Від імені ТОВ «Валком Агроплюс» договір підписано директором Алєксєєвим М. І.
У лютому 2020 року ОСОБА_1 вперше звернувся до суду із заявою 
про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду «Південно-східний міжрегіональний» 
від 04 травня 2017 року у справі № 04/05/17.
Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 24 вересня 2020 року 
у справі № 803/20/20 у задоволенні вказаної заяви ОСОБА_1 відмовлено (а. с. 34, т. 1), оскільки на час розгляду заяви вказане рішення третейського суду у частині стягнення з ТОВ «Валком Агроплюс» на користь ОСОБА_1 грошових коштів скасовано ухвалою Дніпровського

апеляційного суду від 30 липня 2020 року у справі № 803/29/20 за заявою товариства про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду «Південно-східний міжрегіональний» від 04 травня 2017 року у справі 
№ 04/05/17 (а. с. 218-221, т. 1).
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 03 березня 2020 року у справі № 803/20/20 (провадження № 61-2076ав21) відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 24 вересня 2020 року (а. с. 35-37, т. 1).
Постановою Верховного Суду від 17 грудня 2020 року у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 803/29/20 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 30 липня 2020 року скасовано, ухвалено нове судове рішення, яким у задоволенні заяви ТОВ «Валком Агроплюс» про скасування рішення Постійно діючого третейського суду «Південно-східний Міжрегіональний» від 04 травня 2017 року у справі 04/05/2017 відмовлено (провадження № 61-14300ав20) (а. с. 214-217, т. 1).
Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 29 липня 2021 року у справі № 803/20/20 апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишено без задоволення. Ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 24 вересня 2020 року залишено без змін (провадження № 61-2076ав21) (а. с. 38-40, т. 1).
У серпні 2021 року ОСОБА_1 повторно звернувся до суду із заявою 
про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду «Південно-східний міжрегіональний» 
від 04 травня 2017 року у справі № 04/05/17 (а. с. 1-2, т. 1).
Ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 січня 2022 року у справі № 191/687/21 позов ТОВ «Валком Агроплюс» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про визнання договору поруки недійсним залишено без розгляду (а. с. 183-184, т. 1).
Постановою Дніпровського апеляційного суду від 05 квітня 2022 року 
у справі № 191/687/21 апеляційну скаргу ТОВ «Валком Агроплюс» задоволено, вказану ухвалу районного суду скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 вересня 2022 року у справі 
№ 191/687/21 (провадження № 61-4042св22) касаційну скаргу представника ОСОБА_1 , правонаступником якого є ОСОБА_2 - адвоката 
Шахова Д. А., задоволено. Постанову Дніпровського апеляційного суду 
від 05 квітня 2022 року скасовано, ухвалу Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 січня 2022 року залишено в силі.
Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 25 січня 2022 року у справі 
№ 803/45/21, з урахуванням ухвали цього самого суду про виправлення описки від 17 березня 2022 року, заяву ОСОБА_1 про видачу виконавчих листів на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду «Південно-східний Міжрегіональний» від 04 травня 
2017 року у справі № 04/05/2017 задоволено. Видано виконавчі листи 
на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду «Південно-східний Міжрегіональний» від 04 травня 2017 року у справі 
№ 04/05/2017. Вирішено питання розподілу судових витрат 
(а. с. 237-240, 257-258, 276, 277, т. 1).
Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 27 січня 2022 року у справі 
№ 803/3/22 заяву ТОВ «Валком Агроплюс» про скасування рішення Постійно діючого третейського суду «Південно-східний Міжрегіональний» 
від 04 травня 2017 року повернуто особі, яка її подала.
Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду           від 27 квітня 2022 року у справі № 803/45/21 (провадження 
№ 61-3696ас22) апеляційну скаргу ТОВ «Валком Агроплюс» на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 25 січня 2022 року повернуто заявнику (а. с. 44-45, т. 2).
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 03 червня 2022 року апеляційну скаргу ТОВ «Валком Агроплюс» на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 27 січня 2022 року у справі № 803/3/22 повернуто заявникові (провадження               № 61-3705ав22).
У червні 2022 року ТОВ «Валком Агроплюс» подало до суду заяву 
про перегляд ухвали Дніпровського апеляційного суду від 25 січня 
2022 року за нововиявленими обставинами, якими є смерть ОСОБА_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 5-10, т. 2).
У серпні 2022 року представник ОСОБА_2 - адвокат Шахов Д. А., подав до суду заяву про залучення до участі у справі ОСОБА_2 , 
як правонаступника померлого ОСОБА_1 (а. с. 71-72, т. 2). 
Судом встановлено, що ОСОБА_1 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , 
що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 
від 10 вересня 2021 року (а. с. 116, т.2).
Відповідно до копії спадкової справи № 803/45/21, заведеної приватним нотаріусом Синельниківського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Монич М. Ю. (далі - приватний нотаріус),
із заявою про прийняття спадщини після ОСОБА_1 , що помер 
ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся 26 липня 2022 року його батько - 
ОСОБА_2 (а. с. 111, 117, т.2).
Згідно з довідкою Славгородської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області від 26 липня 2022 року № 28/02-16, 
ОСОБА_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на день його смерті 
за даною адресою був також зареєстрований ОСОБА_2 (а. с. 115, т. 2).
26 липня 2022 року приватним нотаріусом за реєстровим номером 416 видано свідоцтво про право на спадщину за законом на ім`я ОСОБА_2 щодо права вимоги заборгованості у розмірі 3 890 000,00 грн, яка стягнута солідарно з боржників ТОВ «Валком Агроплюс», ОСОБА_3 , та належала 
на підставі договору позики від 06 січня 2017 року, що підтверджується рішенням Постійно діючого третейського суду «Південно-східний Міжрегіональний» від 04 травня 2017 року у справі № 04/05/2017 
(а. с. 132, т. 2).
Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 22 листопада 2022 року частково задоволено заяву ТОВ «Валком Агроплюс» про перегляд 
за нововиявленими обставинами ухвали Дніпровського апеляційного суду від 25 січня 2022 року. Ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 25 січня 2022 року скасовано та ухвалено нове судове рішення. Заяву  ОСОБА_1 , правонаступником якого є ОСОБА_2 , про видачу виконавчих листів 
на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду «Південно-східний Міжрегіональний» від 04 травня 2017 року у справі 
№ 04/05/2017 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ТОВ «Валком Агроплюс» про стягнення заборгованості задоволено. Вирішено видати виконавчі листи на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду «Південно-східний Міжрегіональний» від 04 травня 
2017 року у справі № 04/05/2017 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ТОВ «Валком Агроплюс» про стягнення заборгованості, за яким стягнуто солідарно із ОСОБА_3 , ТОВ «Валком Агроплюс» на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики від 06 січня 2017 року у розмірі 
3 890 000,00 грн (а. с. 193-198, т.2).
В указаній ухвалі встановлено, у тому числі, що строк на подання заяви 
про видачу виконавчого листа (повторно), встановлений частиною другою статті 483 ЦПК України, пропущено з поважних причин, він підлягає поновленню, про що вказано і в ухвалі Дніпровського апеляційного суду 
від 31 серпня 2021 року.
Дніпровським апеляційним судом 16 січня 2023 року видано виконавчі листи № 04/05/2017 про стягнення солідарно із ОСОБА_3 , ТОВ «Валком Агроплюс» на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики від 06 січня 2017 року у розмірі 3 890 000,00 грн, строк пред`явлення яких 
до 22 листопада 2025 року (а. с. 61, 62, т. 3).
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Погрібного С. О., Гулейкова І. Ю., Ступак О. В., від 10 березня 2023 року у справі № 803/45/21 відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ТОВ «Валком Агроплюс» на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 22 листопада 2022 року (провадження № 61-3332ас23).
У квітні 2023 року представник ОСОБА_2 - адвокат Шахов Д. А., звернувся до суду із заявою про заміну стягувача, в якій просив замінити стягувача у виконавчих листах на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду «Південно-східний Міжрегіональний» 
від 04 травня 2017 року у справі № 04/05/2017, за яким стягнуто 
з ТОВ «Валком Агроплюс» на користь ОСОБА_1 заборгованість 
за договором позики від 06 січня 2017 року у розмірі 3 890 000,00 грн, - 
на правонаступника померлого ОСОБА_1 - ОСОБА_2 
(а. с. 217, т. 2).
 
Мотивувальна частина 
Позиція Верховного Суду
 
Відповідно до частини другої статті 23 ЦПК України справи щодо оскарження рішень третейських судів, оспорювання рішень міжнародних комерційних арбітражів, про видачу виконавчих листів на примусове виконання рішень третейських судів розглядаються апеляційними судами як судами першої інстанції за місцем розгляду справи третейським судом (за місцезнаходженням арбітражу).
Частиною другою статті 24, частиною другою статті 351 ЦПК України передбачено, що Верховний Суд переглядає в апеляційному порядку судові рішення апеляційних судів, ухвалені ними як судами першої інстанції.
Відповідно до частин першої, третьої статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, 
з особливостями, встановленими цією главою. Розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.
 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, перевіривши доводи апеляційної скарги та наявні у справі матеріали, колегія суддів дійшла таких висновків.
 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права 
 
Частиною першою статті 367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване судове рішення ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги цих висновків не спростовують.
У справі, яка переглядається Верховним Судом як судом апеляційної інстанції, спір стосується правової можливості заміни померлого стягувача 
у виконавчому документі на його правонаступника.
Питання процесуального правонаступництва врегульовано 
частиною першою статті 55 ЦПК України, відповідно до якої у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора 
у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, 
щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.
Згідно з частинами першою, другою, п`ятою статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі 
до відкриття виконавчого провадження.
У постанові від 18 січня 2022 року у справі № 34/425 (провадження 
№ 12-69гс21) Велика Палата Верховного Суду відступила від висновків Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, викладених 
у постанові від 15 вересня 2021 року у справі № 727/9430/13-ц (провадження № 61-10801св21), щодо порядку здійснення заміни сторони виконавчого провадження правонаступником, згідно з яким за відсутності відкритого виконавчого провадження заміна відповідної сторони виконавчого провадження правонаступником є можливою.
Підставою для заміни сторони виконавчого провадження (стаття 442 
ЦПК України), тобто процесуального правонаступництва в межах виконавчого провадження як юридичного процесу, є правонаступництво 
у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і перехід до іншої особи прав чи обов`язків сторони, яка вибула, в цих правовідносинах.
Процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні - це заміна на будь-якій стадії саме виконавчого провадження як юридичного процесу стягувача або боржника іншою особою у зв`язку з її вибуттям, тобто підставою заміни стягувача внаслідок правонаступництва є настання певних обставин, які мають юридичне значення і в результаті яких виникають цивільні права та обов`язки або пряма вказівка акта цивільного законодавства, що не залежить від умов та порядку здійснення виконавчого провадження органами і посадовими особами.
Заміна сторони виконавчого провадження правонаступником 
у виконавчому провадженні, тобто здійснення процесуального правонаступництва після набрання судовим рішенням законної сили, полягає у поширенні на правонаступників законної сили судового рішення. При цьому на правонаступників законна сила судового рішення поширюється усіма своїми правовими наслідками - незмінністю, неспростовністю, виключністю, преюдиційністю, виконуваністю.
Відповідно до висловлених раніше правових висновків Великої Палати Верховного Суду (див. mutatis mutandis постанову Верховного Суду 
від 03 листопада 2020 року у справі № 916/617/17, провадження 
№ 12-48гс20, пункти 73-75) оскільки виконавче провадження є самостійною стадією судового процесу, сторони виконавчого провадження належать 
до учасників справи, а отже, якщо процесуальне правонаступництво має місце на стадії виконавчого провадження, заміна сторони виконавчого провадження означає й заміну учасника справи. Але заміна учасника справи не обов`язково означає заміну сторони відкритого виконавчого провадження.
На стадії виконання судового рішення як на завершальній стадії судового провадження можлива заміна сторони у виконавчому провадженні 
як юридичному процесі правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження.
Після відкриття виконавчого провадження та до його закінчення заміна сторони виконавчого провадження (з одночасною заміною відповідного учасника справи) правонаступником здійснюється у порядку, передбаченому статтею 442 ЦПК України з урахуванням підстав, визначених статтею 55 ЦПК України. У цьому випадку норми статті 442 ЦПК України, 
що містить процесуальні особливості здійснення правонаступництва 
у виконавчому провадженні, застосовуються разом із нормами статті 55 ЦПК України.
Такий висновок про застосування статті 442 ЦПК України викладений 
у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року 
у справі № 2-7763/10 (провадження № 14-197цс21) та у постановах Верховного Суду: від 30 листопада 2022 року у справі № 502/583/16-ц (провадження № 61-7516св22), від 12 квітня 2023 року у справі № 2-3167/10 (провадження № 61-13086св22), від 29 травня 2023 року у справі № 2-184/11 (провадження № 61-211св23).
У справі, яка переглядається Верховним Судом як судом апеляційної інстанції, Дніпровський апеляційний суд задовольнив заяву  ОСОБА_1 , правонаступником якого є ОСОБА_2 , про видачу виконавчих листів 
на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду «Південно-східний Міжрегіональний» від 04 травня 2017 року у справі 
№ 04/05/2017 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ТОВ «Валком Агроплюс» про стягнення заборгованості (ухвала від 22 листопада 
2022 року).
Дніпровський апеляційний суд, вирішуючи заяву товариства про перегляд за нововиявленими обставинами попередньої ухвали про видачу виконавчих листів, встановив факт смерті ОСОБА_1  
ІНФОРМАЦІЯ_1 , наявність правонаступника - ОСОБА_2  (батько померлого), якому приватним нотаріусом видано свідоцтво про право на спадщину 
за законом, і який у серпні 2022 року подав до суду заяву про залучення його до участі у справі як правонаступника померлого ОСОБА_1 
(а. с. 71-72, т. 2). 
Саме тому у резолютивній частині ухвали Дніпровського апеляційного суду від 22 листопада 2022 року (а. с. 193-198, т. 2) зазначено про те, 
що  ОСОБА_2 є правонаступником ОСОБА_1 , що спростовує доводи апеляційної скарги у цій частині.
Згідно із частиною п`ятою статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.
За змістом статті 512 ЦК України, статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.
Виходячи з цих норм права, зокрема пунктів 1, 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі 
за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.
Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи 
чи відступлення права вимоги.
У разі такої заміни кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження, і її заміна належним кредитором проводиться відповідно 
до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», 
за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки 
в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.
Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є правонаступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав 
і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.
Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, 
яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін.
За таких обставин, звернення правонаступника кредитора із заявою 
про надання йому статусу стягувача відповідає змісту статей 512, 
514 ЦК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження».
Крім того, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу 
до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено 
статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 20 листопада 2013 року у справі № 6-122цс13 та постанові Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі № 6-1355/10 (провадження № 61-12076св18).
З урахуванням вищенаведених правових висновків Великої Палати Верховного Суду, як до відкриття виконавчого провадження, так і після його закінчення заміна учасника справи правонаступником здійснюється виключно на підставі статті 52 ГПК України (статті 55 ЦПК України). 
У такому випадку з огляду на відсутність відкритого виконавчого провадження заміна відповідної сторони виконавчого провадження правонаступником є неможливою. Єдиним винятком є заміна боржника 
або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження, що окремо обумовлено в частині п`ятій статті 334 ГПК України (статті 442 ЦПК України).
У справі, яка переглядається, суд замінив померлого стягувача на його правонаступника у виконавчих листах, а не у виконавчому провадженні, 
як помилково зазначає товариства в апеляційній скарзі.
У постанові від 08 лютого 2022 року у справі № 2-7763/10 (провадження 
№ 14-197цс21) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що заміна 
будь-якого учасника справи судом носить не виключно формальний характер, покликаний зафіксувати процесуальне правонаступництво 
на підставі матеріального правонаступництва, а здійснюється для реалізації завдань цивільного судочинства, передбачених частиною першою статті 2 ЦПК України, в межах стадій судового процесу. Реалізація процесуального правонаступництва має мати процесуальну мету, яку суд також враховує разом із доказами матеріального правонаступництва, яке стало підставою процесуального правонаступництва. Заміна судом сторони у справі 
на підставі матеріального правонаступництва здійснюється 
з процесуальною метою реалізації правонаступником прав щодо виконання судового рішення у виконавчому провадженні, а тому потребує розгляду підстав поновлення такого виконавчого провадження, якщо воно вважається закінченим. Ураховуючи завдання виконавчого провадження 
як складової судового провадження, процесуальною метою заміни 
як сторони відкритого виконавчого провадження, так і сторони у справі (стягувача у виконавчому документі), є отримання виконання судового рішення в межах виконавчого провадження. 
Дніпровський апеляційний суд, вирішуючи вказане процесуальне питання, урахував вищенаведені норми права та правові позиції Великої Палати Верховного Суду й виходив із наступного:
- за життя ОСОБА_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , було присуджено грошові кошти рішенням третейського суду від 04 травня 
2017 року, які стягнуто солідарно із ОСОБА_3 і ТОВ «Валком Агроплюс»; 
- ОСОБА_2 , батько ОСОБА_1 , прийняв спадщину після смерті останнього; 
- присуджена третейським судом грошова сума входить до складу спадщини; 
- строк пред`явлення до виконання виконавчих листів № 04/05/2017, виданих Дніпровським апеляційним судом 16 січня 2023 року, 
про стягнення зазначеної заборгованості встановлено до 22 листопада 
2025 року, тобто на час подання заяви він не сплинув; 
- сторонами не надано доказів виконання зазначеного рішення третейського суду й воно не скасовано.
Таким чином, Дніпровський апеляційний суд зробив обґрунтований висновок про наявність правових підстав для задоволення заяви представника ОСОБА_2 та заміни стягувача - ОСОБА_1 , на його правонаступника - ОСОБА_2 , у виконавчих листах № 803/45/21 
про солідарне стягнення із ОСОБА_3 і ТОВ «Валком Агроплюс» на користь ОСОБА_1 заборгованості за договором позики від 06 січня 2017 року 
у розмірі 3 890 000,00 грн.
У справі, яка є предметом апеляційного перегляду, Дніпровський апеляційний суд вірно встановив, що з відповідною заявою про заміну сторони стягувача заявник звернувся з дотриманням норм процесуального законодавства. При цьому звернення правонаступника кредитора (стягувача) із заявою про надання йому статусу стягувача відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та Закону України «Про виконавче провадження».
Указане узгоджується з висновками щодо застосування норм права 
у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України), застосовані правові позиції 
є релевантними. 
Наведені в апеляційній скарзі доводи були предметом дослідження Дніпровського апеляційного суду із наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах чинного законодавства, і з якою погоджується Верховний Суд.
При цьому Верховним Судом, як і Дніпровським апеляційним судом, ураховано інші судові спори між сторонами (справи: № 803/20/20, 
№ 803/29/20, № 803/3/22, № 191/687/21), в яких ухвалено судові рішення, 
які набрали законної сили. Із цих підстав Верховний Суд відхиляє посилання товариства на зловживання іншими учасниками цих справ своїми процесуальними правами під час їх розгляду. 
Доводи товариства про попередню змову ОСОБА_1 та ОСОБА_3 
із метою заволодіння майном ТОВ «Валком Агроплюс» є бездоказовими припущеннями, а на припущеннях суду заборонено ухвалювати судові рішення (частина шоста статті 81 ЦПК України).
Безпідставними є також доводи товариства про те, що директор товариства 
не підписував договір поруки, як і відповідні посилання на відкрите кримінальне провадження, так як ТОВ «Валком Агроплюс» не спростувало 
у визначений законом і договором спосіб факт укладення вказаного правочину. А постановою Верховного Суду від 21 вересня 2022 року у справі 
№ 191/687/21 (провадження № 61-4042св22) касаційну скаргу представника ОСОБА_1 , правонаступником якого є ОСОБА_2 - адвоката 
Шахова Д. А., задоволено, постанову Дніпровського апеляційного суду 
від 05 квітня 2022 року скасовано й залишено в силі ухвалу Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області 
від 04 січня 2022 року, якою позов ТОВ «Валком Агроплюс» 
до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про визнання договору поруки недійсним залишено без розгляду.
При цьому у визначений процесуальним законом спосіб товариство 
не заявляло клопотань про призначення судової почеркознавчої 
та технічної експертизи договору поруки від 06 січня 2017 року, укладеного 
між товариством, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , а також рішення третейського суду, що підтверджується ухвалою Верховного Суду 
від 01 квітня 2021 року у справі № 803/20/20 (провадження № 61-2076ав21), якою було відмовлено у задоволенні відповідного клопотання товариства 
у зв`язку з тим, що таке клопотання не заявлялося у суді першої інстанції 
і товариством не наведені обставини, які б вказували на те, що воно не мало можливості заявити клопотання при призначення судової експертизи 
при розгляді справи у суді першої інстанції, або у задоволенні цього клопотання було безпідставно відмовлено. 
Ухвалою Верховного Суду від 29 липня 2021 року у справі № 803/20/20 (провадження № 61-2076ав21) повторно відмовлено у задоволенні відповідного клопотання уже з інших правових підстав. 
Крім того, у постанові від 14 листопада 2018 року у справі № 2-1383/2010 (провадження № 14-308цс18) Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, 
а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.
Тобто, задоволення заяви про заміну сторони правонаступником здійснюється судом відповідно до норм матеріального і процесуального права, які не передбачають право суду надавати на цій стадії оцінку оспорюваним правочинам, що буде порушувати презумпцію 
їх правомірності (стаття 204 ЦК України).
При цьому рішення третейського суду за відповідними заявами товариства не скасовано (справа № 803/29/20, справа № 803/3/22).
Верховний Суд відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що заявник 
та адвокат приховували від суду факт смерті ОСОБА_1 . Представник ОСОБА_2 у серпні 2022 року подав до суду заяву про залучення 
до участі у справі останнього, як правонаступника померлого ОСОБА_1 . При цьому вказане питання вирішувалося і в інших справах, які знаходилися 
на розгляді в судах, зокрема у справі № 191/687/21 було подане аналогічне клопотання до Верховного Суду, яке задоволено ухвалою від 07 вересня 2022 року (провадження № 61-4042св22). Те, що правонаступник померлого
ОСОБА_1 не звернувся одразу після смерті останнього до суду 
із заявою про його заміну правонаступником не свідчить про приховування від суду факту смерті. 
Верховний Суд звертає увагу заявника апеляційної скарги, що доводи апеляційної скарги не мають правового значення при вирішенні процесуального питання про заміну сторони стягувача у виконавчому документі, так як зводяться до власної незгоди із наявністю у поручителя заборгованості перед позикодавцем за договором позики, розмір якої встановлено рішенням третейського суду. 
Крім того, апеляційна скарга містить доводи про те, що Постійно діючий третейський суд «Південно-східний міжрегіональний» є нелегітимним судом, оскільки він не зареєстрований, відсутня інформація про суддів цього суду. 
Разом із цим, аналогічні доводи товариства були предметом оцінки Верховного Суду у справі № 191/687/21, який у постанові від 21 вересня 2022 року (провадження № 61-4042св22) зазначив наступне.
Постійно діючий третейський суд підлягає державній реєстрації в порядку, передбаченому Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» (частина перша статті 9 Закону України «Про третейські суди» у редакції 2015 року).
У вищевказаній справі № 191/687/21 судами досліджувалася копія регламенту Постійно діючого третейського суду «Південно-східний Міжрегіональний» за 2006 рік. 
Постійно діючий третейський суд «Південно-східний Міжрегіональний» зареєстрований управлінням юстицiї 29 листопада 2005 року. 
Останні зміни до Положення про Постійно діючий третейський суд «Південно-східний Міжрегіональний» зареєстровані 24 січня 2006 року, 
а до Регламенту Постійно діючого третейського суду «Південно-східний Міжрегіональний» - 05 квітня 2006 року. Зміни реєструвалися згідно 
з вимогами Закону України «Про третейські суди». 
Останні зміни до Списку третейських суддів Постійно діючого третейського суду «Південно-східний Міжрегіональний» зареєстровані 25 серпня 
2021 року, реєструвалися відповідно до вимог Закону України 
«Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців 
та громадських формувань», з урахуванням вимог Закону України 
«Про третейські суди».
У розділі ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України 
«Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» та деяких інших законодавчих актів України щодо децентралізації повноважень з державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», який набрав чинності 13 грудня 2015 року визначено, 
що громадські формування протягом року, починаючи з 01 січня 2017 року, забезпечують подання заяв про внесення змін до Єдиного державного реєстру з відомостями про юридичну особу, що підлягають внесенню 
до Єдиного державного реєстру у разі створення юридичної особи відповідно до цього Закону, але не були внесені до нього до цієї дати, 
в порядку, визначеному цим Законом. 
До громадських формувань належать: політичні партії, структурні утворення політичних партій, громадські об`єднання, місцеві осередки громадського об`єднання із статусом юридичної особи, професійні спілки, їх об`єднання, організації профспілки, передбачені статутом профспілки та їх об`єднання, творчі спілки, місцеві осередки творчих спілок, постійно діючі третейські суди, організації роботодавців, їх об`єднання, відокремлені підрозділи іноземних неурядових організацій, представництва, філії іноземних благодійних організацій (пункт 3 частини першої статті 1 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» у редакції 2015 року).
Таким чином, розділ ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» та деяких інших законодавчих актів України щодо децентралізації повноважень з державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» стосується громадських формувань із статусом юридичної особи, які були створені після 13 грудня 2015 року й у разі не внесення 
до Єдиного державного реєстру відомостей про юридичну особу, 
що підлягають внесенню відповідно до цього Закону, протягом року, починаючи з 01 січня 2017 року, такі громадські формування забезпечують подання заяв про внесення змін до Єдиного державного реєстру 
з відповідними відомостями про юридичну особу.
Викладене є підставою для висновку про те, що положення розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін 
до Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» та деяких інших законодавчих актів України щодо децентралізації повноважень з державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» 
не розповсюджується на постійно діючі третейські суди, які утворюються без статусу юридичної особи.
При цьому у вищезазначеній справі Верховний Суд відхилив посилання товариства, що третейського судді Єнчева Ф. І., відомості про якого містяться у договорі поруки від 06 січня 2017 року, у Постійно діючому третейському суді «Південно-Східний Міжрегіональний» не має, оскільки змiни до Списку третейських суддів Постійно діючого третейського суду «Південно-східний Міжрегіональний» зареєстровані 25 серпня 2021 року, відповідно до якого Єнчев Ф. І. вказаний як суддя цього третейського суду (запис 244558).
Указане спростовує доводи апеляційної скарги у відповідній частині 
й, з урахуванням обставин, установлених Верховним Судом у постанові 
від 21 вересня 2022 року у справі № 191/687/21 (провадження 
№ 61-4042св22), колегія суддів відхиляє посилання апеляційної скарги 
на постанову Верховного Суду від 08 квітня 2021 року у справі № 803/135/20 (провадження № 61-2185ав21), де вирішувався спір про скасування іншого рішення третейського суду. Більше того, такі посилання не мають правового значення при вирішення процесуального питання про заміну сторони стягувача у виконавчому листі. 
Крім того, Верховний Суд відхиляє посилання товариства про неможливість адвоката Шахова Д. А. представляти інтереси померлого ОСОБА_1 . 
У додаткових поясненнях, які надійшли до Дніпровського апеляційного суду у травні 2023 року (а. с. 40-42, т. 3), Шахов Д. А. повідомив, що свою адвокатську діяльність він здійснює у складі адвокатського об`єднання «Бірюк, Мігульов і партнери», яке й виступає стороною при укладенні 
з клієнтами договорів про надання правової допомоги (частина п`ята 
статті 15 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»), 
а не безпосередньо адвокат. Адвокат брав участь у справі на підставі ордера, виданого адвокатським об`єднанням уже після отримання ним свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, що спростовує доводи апеляційної скарги у цій частині.
Таким чином, Дніпровський апеляційний суд, як суд першої інстанції, повно 
та всебічно встановив усі фактичні обставини справи, надав належну правову оцінку поданим сторонами доказам та дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для заміни сторони стягувача 
у виконавчих листах на його правонаступника.
Верховний Суд, як суд апеляційної інстанції, погоджується з такими висновками Дніпровського апеляційного суду, як суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги наведеного не спростовують. Передбачених законом підстав для скасування ухвали Дніпровського апеляційного суду від 30 травня 2023 року судом не встановлено.
Згідно зі статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки Дніпровський апеляційний суд, як суд першої інстанції, повно, всебічно і правильно встановив обставини справи та ухвалив законне 
та обґрунтоване судове рішення з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, то оскаржуване судове рішення слід залишити без змін, а апеляційну скаргу товариства - без задоволення.
 
Керуючись статтями 24, 268, 351, 367, 368, 374, 375, 381-384, 
459 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:
 
Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Валком Агроплюс» залишити без задоволення.
Ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 30 травня 2023 року залишити без змін.  
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня 
її прийняття і оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                    Д. Д. Луспеник
                                                                                               Б. І. Гулько 
                                                                                               Г. В. Коломієць