ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2023 року 
м. Київ

cправа №  911/2247/21 

Верховний Суд у складі суддів Касаційного господарського суду: 
Огородніка К.М.- головуючого, Жукова С.В., Пєскова В.Г.

за участю секретаря судового засідання Ксензової Г.Є.
за участю представниці Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінспот" - Лойфер А.О.; представниці Товариства з обмеженою відповідальністю "Футбольний клуб "Арсенал"(Київ)" - Осадчої Н.О.: представника ОСОБА_1 - Пінчука Ю.А.

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінспот"

на ухвали Господарського суду Київської області від 21.03.2023
та постанову Північного апеляційного господарського суду від 01.06.2023 

у справі № 911/2247/21
за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінспот"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Футбольний клуб "Арсенал"(Київ)"
про визнання банкрутом

та за заявою ОСОБА_1 
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Футбольний клуб "Арсенал"(Київ)"
про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст заявлених вимог та процесуальних дій
У липні 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінспот" (далі - ТОВ "Фінспот") подало до Господарського суду Київської області заяву про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Футбольний клуб "Арсенал" (Київ)" (далі - ТОВ "ФК "Арсенал" (Київ)", Боржник), у зв`язку із нездатністю останнього погасити наявну у нього заборгованість. 
В обґрунтування поданої заяви ТОВ "Фінспот" посилалося на невиконання ТОВ "ФК "Арсенал" (Київ)" своїх зобов`язань перед Публічним акціонерним товариством "Банк Восток" (далі - ПАТ "Банк Восток") в частині погашення заборгованості у розмірі 30 760 000,00 грн, право вимоги за якою перейшло до ТОВ "Фінспот", а також на наявність заборгованості у розмірі                       434 131,08 грн, яка підтверджена рішенням Господарського суду Київської області від 06.10.2020 у справі № 911/311/20. 
Ухвалою Господарського суду Київської області від 25.10.2021 у справі №911/2247/21 заяву ТОВ "Фінспот" залишено без задоволення та відмовлено у відкритті провадження у справі про банкрутство ТОВ "ФК "Арсенал" (Київ)".
Постановою Північного апеляційного господарського суду від 19.05.2022, залишеною без змін постановою Верховного Суду від 07.09.2022, апеляційну скаргу ТОВ "Фінспот" задоволено, ухвалу Господарського суду Київської області від 25.10.2021 у справі № 911/2247/21 скасовано, справу направлено до місцевого господарського суду для вчинення дій, передбачених статтею 39 Кодексу України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ).
У той же час, ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Полтавської області суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Футарт" (стара назва - ТОВ "ФК "Арсенал" (Київ)").
В обґрунтування заявлених вимог ОСОБА_1 посилався на неспроможність Боржника виконати свої грошові зобов`язання перед заявником за Договором оренди навчально-тренувального комплексу від 01.02.2019 №01/02-2019 у розмірі 52 500 000,00 грн, строк виконання яких настав.
Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 26.09.2022 у справі №917/1134/22 вказану заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду.
25.10.2022 до Господарського суду Полтавської області від ТОВ "Фінспот"  надійшло клопотання про передачу заяви ОСОБА_1 по відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ "Футарт" до Господарського суду Київської області для одночасного розгляду із заявою ТОВ "Фінспот" про відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ "ФК "Арсенал" (Київ)" (після зміни назви - ТОВ "Футарт") в межах справи № 911/2247/21.
Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 15.11.2022 приєднано матеріали заяви ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ "Футарт" (код ЄДРПОУ 41917504) до матеріалів заяви ТОВ "Фінспот" про відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ "ФК "Арсенал" (Київ)" (код ЄДРПОУ 41917504), що перебуває на розгляді у Господарському суді Київської області (справи № 911/2247/21). 
16.12.2022 матеріали справи № 917/1134/22 надійшли до Господарського суду Київської області та передані до спільного розгляду у справі № 911/2247/21.
Ухвалою Господарського суду Київської області від 21.12.2022 учасників справи повідомлено про призначення підготовчого засідання у справі №911/2247/21 на 31.01.2023.
27.01.2023 до господарського суду надійшло клопотання ТОВ "Фінспот" від 27.01.2023 б/н про залишення без розгляду заяви ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ "Футарт".
Ухвалами господарського суду від 31.01.2023, від 28.02.2023 та від 28.02.2023 (протокольна ухвала) підготовче засідання неодноразово призначалось на інші дати та востаннє було відкладене на 21.03.2023 о 09:20 год.   
Короткий зміст оскаржуваних судових рішень 
Ухвалою Господарського суду Київської області від 21.03.2023 залишено без задоволення заяву ТОВ "Фінспот" та відмовлено у відкритті провадження за заявою ТОВ "Фінспот" про банкрутство ТОВ "ФК "Арсенал"(Київ)".
Іншою ухвалою Господарського суду Київської області від 21.03.2023 задоволено заяву ОСОБА_1 та відкрито провадження у справі №911/2247/21 за його заявою про банкрутство ТОВ "ФК "Арсенал" (Київ)"; визнано грошові вимоги ОСОБА_1 до Боржника у сумі 52 500 000,00 грн; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів; введено процедуру розпорядження майном Боржника та призначено розпорядником майна Боржника арбітражного керуючого Ткачука О.В. 
Ухвала суду від 21.03.2023 про відмову у відкритті провадження у справі про банкрутство за заявою ТОВ "Фінспот" з посиланням на приписи частини шостої статті 39 КУзПБ мотивована погашенням підтвердженої судовим рішенням заборгованості, а в іншій її частині - наявністю між вказаним кредитором та Боржником спору про право.
Постановлена за результатом розгляду заяви ОСОБА_1 ухвала суду від 21.03.2023 мотивована обґрунтованістю вимог заявника та наявністю підстав для відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ "ФК "Арсенал" (Київ)" в порядку статті 39 КУзПБ.
За мотивами зазначеної ухвали суд першої інстанції також відмовив у задоволенні клопотання представника ТОВ "Фінспот" від 27.01.2023 б/н про залишення без розгляду заяви ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про банкрутство Боржника, про що в судовому засіданні 21.03.2023 постановлено протокольну ухвалу без виходу до нарадчої кімнати.
Не погодившись із ухвалами місцевого господарського суду від 21.03.2023, ТОВ "Фінспот" оскаржило їх в апеляційному порядку.
Постановою Північного апеляційного господарського суду від 01.06.2023 апеляційну скаргу ТОВ "Фінспот" залишено без задоволення; ухвали Господарського суду Київської області від 21.03.2023 у справі № 911/2247/21 залишено без змін.
Апеляційний суд погодився у своїй постанові з висновками суду першої інстанції як щодо обґрунтованості грошових вимог ОСОБА_1 до ТОВ "ФК "Арсенал" (Київ)" та наявності підстав для відкриття провадження у справі про банкрутство останнього, так і в частині відмови у відкритті провадження у справі про банкрутство цього Боржника за заявою ТОВ "Фінспот" з огляду на те, що вимоги вказаного кредитора свідчать про наявність спору про право.
Короткий зміст вимог та доводів касаційної скарги 
ТОВ "Фінспот" (далі також скаржник) подало до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просить ухвали Господарського суду Київської області від 21.03.2023 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 01.06.2023 скасувати; справу в частині розгляду заяви ТОВ "Фінспот" про відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ "ФК "Арсенал" (Київ)" передати на розгляд до суду першої інстанції, а заяву ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ "ФК "Арсенал" (Київ)" залишити без розгляду.
Обґрунтовуючи підстави касаційного оскарження, скаржник посилається на пункти 1, 3, 4 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) та зазначає таке:
- судами попередніх інстанцій не враховано правових висновків Верховного Суду про застосування норм права у подібних правовідносинах (щодо особливостей підсудності справи про банкрутство у разі зміни місцезнаходження боржника та вирішення питання щодо прийнятності заяв інших кредиторів про відкриття провадження у справі про банкрутство цього боржника), викладених (висновків) у постановах від 07.12.2021 у справі №908/964/21, від 16.08.2022 у справі №     910/5335/21, від 26.04.2023 у справі № 904/2154/22; у контексті цих доводів скаржник вказує на те, що заява ОСОБА_1 надійшла до господарського суду з порушенням строку, встановленого частиною четвертою статті 39 КУзПБ, а тому, з урахуванням висновків Верховного Суду у перелічених постановах, така заява мала бути залишена без розгляду;
- у частині розгляду заяви ТОВ "Фінспот" суди неправильно застосували норми частини шостої статті 39 КУзПБ (щодо спору про право як підстави для відмови у відкритті провадження у справі про банкрутство), оскільки безпідставно не врахували висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 02.02.2021 у справі № 922/2503/20, від 24.11.2021 у справі №910/16246/18, від 20.12.2021 у справі № 911/3185/20, від 08.06.2022 у справі № 911/84/21, в результаті чого необґрунтовано зазначили про наявність спору про право за вимогами ТОВ "Фінспот". Скаржник доводить залишення судами поза увагою обставин щодо обізнаності Боржника з вимогами ТОВ "Фінспот" внаслідок отримання претензії б/н від 12.08.2020, а також шляхом ознайомлення з доводами сторін під час розгляду справ № 911/311/20 та №359/2960/20, проте жодних активних дій щодо оспорення вимог вказаного кредитора до подання заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство не вчиняв;
- суди першої та апеляційної інстанцій неправильно застосували приписи статті 33 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" в їх системному тлумаченні з нормами статті 2 цього Закону, що мало наслідком необґрунтований висновок про порушення процедури звернення стягнення. При цьому відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування вказаних норм права у подібних правовідносинах;
- у частині розгляду заяви ОСОБА_1 суди неправильно застосували норми частини шостої статті 39 КУзПБ, оскільки не врахували висновків Верховного Суду щодо їх застосування, викладених у постановах від 07.10.2020 у справі №914/2404/19, від 21.10.2020 у справі № 915/36/20, від 28.01.2021 у справі №910/4510/20, від 16.02.2021 у справі № 911/2042/20. В цій частині скаржник зазначає про залишення судами без належної оцінки обставин, зокрема, щодо: (1) безпідставності грошових вимог ОСОБА_1 до Боржника, оскільки вони не підтверджуються первинними документами, що б свідчили про реальність надання в оренду та фактичне користування орендованим майном протягом 35 місяців; (2) відсутності у матеріалах справи відомостей про нарахування та сплату Боржником податку з доходів фізичних осіб за доходом від орендної плати ОСОБА_1 , що з огляду на положення Податкового кодексу України (далі - ПК України) може свідчити про фіктивність заявленої кредиторської заборгованості.
Узагальнений виклад позиції інших учасників у справі
ТОВ "ФК "Арсенал"(Київ)" подало відзив, у якому просить касаційну скаргу залишити без задоволення, оскаржувані судові рішення залишити без змін. Викладені у відзиві аргументи Боржника зводяться до необґрунтованості мотивів та підстав касаційної скарги, що не спростовують законності оскаржуваних судових рішень, прийнятих у відповідності до вимог чинного законодавства України з урахуванням всіх фактичних обставин справи, які повно, всебічно й об`єктивно встановлені судами в межах наданих їм повноважень.
ОСОБА_1 подав відзив, у якому просить поновити строк на його подання, касаційну скаргу ТОВ "Фінспот" залишити без задоволення, а оскаржувані ухвали суду першої інстанції та постанову апеляційного господарського суду - залишити без змін. 
За змістом поданого відзиву ОСОБА_1 , заперечуючи проти доводів касаційної скарги, вказує на обґрунтованість висновків судів попередніх інстанцій: (1) про відхилення доводів ТОВ "Фінспот" про неможливість розгляду заяви ОСОБА_1 у провадженні у справі № 911/2247/21 та необхідність залишення її без розгляду; (2) щодо обґрунтованості та документального підтвердження заявлених ОСОБА_1 вимог; (3) про наявність спору про право в аспекті грошових вимог ТОВ "Фінспот" (у тому числі й у питанні набуття права вимоги як такого).  
Окремо зазначає про помилковість тверджень скаржника про відсутність у матеріалах справи відомостей про нарахування та сплату Боржником податку з доходів фізичних осіб від орендної плати ОСОБА_1 , оскільки такі обставини взагалі не входять до предмета доказування наявності невиконаних Боржником перед ОСОБА_2 грошових зобов`язань за договором оренди, при чому у підготовчому засіданні суду першої інстанції ТОВ "Фінспот" не виражало ні письмово, ні усно заперечень з вищевказаних підстав. Також вказує на необґрунтованість доводів скаржника щодо наявності ознак фраудаторності правочину, на якому гуртуються грошові вимоги ОСОБА_1 , оскільки Договір оренди не визнавався недійсним у судовому порядку та щодо нього відсутній спір між сторонами.
Касаційне провадження
20.07.2023 до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду надійшла вищевказана касаційна скарга ТОВ "Фінспот".
Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи                                        № 911/2247/21 визначено склад колегії суддів: Огороднік К.М. (головуючий),             Жуков С.В., Пєсков В.Г., що підтверджується витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.07.2023.
Ухвалою Верховного Суду від 08.08.2023 касаційну скаргу ТОВ "Фінспот" залишено без руху; надано скаржнику строк для усунення недоліків.
На виконання вимог ухвали Верховного Суду від 08.08.2023 до касаційного суду від скаржника 23.08.2022 надійшла заява про усунення недоліків.
Ухвалою Верховного Суду від 08.09.2023, серед іншого, відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ТОВ "Фінспот" на ухвали Господарського суду Київської області від 21.03.2023 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 01.06.2023 у справі № 911/2247/21; призначено до розгляду на 04.10.2023 о 11:30 год.
Ухвалою Верховного Суду від 04.10.2023 оголошено перерву у судовому засіданні у справі з розгляду касаційної скарги до 11.10.2023 о 11:20 год.
Судове засідання 11.10.2023 відбулось за участю представників ТОВ "Фінспот", ТОВ "ФК "Арсенал"(Київ)" та ОСОБА_1 , які надали пояснення у справі. 
У судовому засіданні представниця ТОВ "Фінспот" висловила заперечення щодо прийняття судом відзиву ОСОБА_1 як такого, що поданий з пропуском процесуального строку та відсутністю належного обґрунтування причин пропуску такого строку, просила вказаний відзив залишити без розгляду. 
Перевіривши вказані заперечення представниці скаржника, Верховний Суд встановив, що пунктом 3 ухвали касаційного суду від 08.09.2023 (про відкриття касаційного провадження у цій справі) було повідомлено учасників справи про їх право, передбачене статтею 295 ГПК України, на подання відзиву на касаційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання ухвали Верховного Суду про відкриття касаційного провадження, натомість на дату розгляду по суті справи (касаційної скарги) матеріали справи не містять доказів (рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення) про отримання ОСОБА_1 копії зазначеної ухвали. 
За таких обставин, розглянувши клопотання представниці скаржника про залишення поданого ОСОБА_1 відзиву на касаційну скаргу без розгляду колегія суддів вирішила відмовити у його задоволенні та вважала можливим прийняття та врахування вказаного відзиву під час розгляду скарги по суті. 
Також у судовому засіданні у представників сторін головуючим суддею було уточнено актуальне найменування та місцезнаходження Боржника з огляду на встановлені судами обставини того, що ТОВ "ФК "Арсенал" (Київ)" змінювало назву на ТОВ "Футарт", а також своє місцезнаходження, що було підставою для вирішення господарськими судами питання підсудності справи про банкрутство цього Боржника.
Представницею Боржника надано пояснення, за змістом яких ТОВ "ФК "Арсенал" (Київ)" дійсно змінювало назву на ТОВ "Футарт" та своє місцезнаходження на нову адресу: м. Полтава, вул. Соборності, 54, - у зв`язку із веденням активних бойових дій у Київській області на фоні широкомасштабної агресії російської федерації проти України, однак надалі внаслідок звільнення Київщини від загарбника, Боржник змінив назву на попередню - ТОВ "ФК "Арсенал" (Київ)", а також своє попереднє місцезнаходження: Київська обл., Бориспільський р-н, с. Щасливе, вул. Лесі Українки, буд. 14.
Обставини справи, встановлені судами першої та апеляційної інстанцій
Щодо розгляду справи та визначення підсудності
З матеріалів справи суди встановили, що у липні 2021 року ТОВ "Фінспот" подало до Господарського суду Київської області заяву від 26.07.2021 б/н (вх. № 2264/22)  про відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ "ФК "Арсенал" (Київ)".
25.10.2021 ухвалою Господарського суду Київської області відмовлено у відкритті провадження у справі № 911/2247/21 про банкрутство ТОВ "ФК "Арсенал" (Київ)".
19.05.2022 постановою Північного апеляційного господарського суду (залишена без змін постановою Верховного Суду від 07.09.2022) апеляційну скаргу ТОВ "Фінспот" задоволено, ухвалу Господарського суду Київської області від 25.10.2021 у справі № 911/2247/21 скасовано, справу направлено до місцевого господарського суду для вчинення дій, передбачених статтею 39 КУзПБ.
За наслідками автоматизованого розподілу справу № 911/2247/21 передано для розгляду судді Наріжному С.Ю.
14.06.2022 ухвалою Господарського суду Київської області справу №911/2247/21 прийнято до провадження судді Наріжного С.Ю.; підготовче засідання призначено на 05.07.2022.
05.07.2022 у судовому засіданні постановлено протокольну ухвалу без виходу до нарадчої кімнати про відкладення підготовчого засідання на 26.07.2022.
26.07.2022 підготовче судове засідання не відбулось у зв`язку з направленням матеріалів справи до касаційного суду на виконання ухвали Верховного Суду від 11.07.2022.
07.09.2022 постановою Верховного Суду залишено без змін постанову Північного апеляційного господарського суду від 19.05.2022 у справі №911/2247/21.
29.09.2022 матеріали справи № 911/2247/21 повернуто до Господарського суду Київської області та передано судді Наріжному С.Ю. для подальшого розгляду.
04.10.2022 ухвалою Господарського суду Київської області проведення підготовчого засідання призначено на 18.10.2022. У подальшому підготовче засідання неодноразово відкладалось судом з об`єктивних підстав.
Водночас, у провадженні Господарського суду Полтавської області перебувала справа № 917/1134/22 за заявою ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ "Футарт" (код ЄДРПОУ 41917504), яка була прийнята до розгляду ухвалою цього суду від 26.09.2022.
25.10.2022 до Господарського суду Полтавської області від ТОВ "Фінспот"  надійшло клопотання про передачу заяви ОСОБА_1 по відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ "Футарт" до Господарського суду Київської області для одночасного розгляду із заявою ТОВ "Фінспот" про відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ "ФК "Арсенал" (Київ)" (після зміни назви - ТОВ "Футарт") в межах справи № 911/2247/21.
15.11.2022 ухвалою Господарського суду Полтавської області від 26.09.2022 приєднано матеріали заяви ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ "Футарт" до матеріалів заяви ТОВ "Фінспот" про відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ "ФК "Арсенал" (Київ)", що перебуває на розгляді у Господарському суді Київської області (справи №911/2247/21). 
16.12.2022 матеріали справи № 917/1134/22 надійшли до Господарського суду Київської області та передані судді Наріжному С.Ю. до спільного розгляду у справі № 911/2247/21.
20.12.2022 підготовче судове засідання не відбулось з підстав часткової відсутності електропостачання в приміщенні Господарського суду Київської області, у зв`язку з чим ухвалою суду від 21.12.2022 учасників у справі повідомлено про призначення підготовчого засідання у справі № 911/2247/21 на 31.01.2023
22.12.2022 ухвалою Господарського суду Київської області прийнято до провадження судді Наріжного С.Ю. матеріали справи № 917/1134/22 за заявою ОСОБА_1 від 16.09.2022 б/н про відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ "Футарт"; матеріали справи № 917/1134/22 приєднано для спільного розгляду із заявою ТОВ "Фінспот" від 26.07.2021 б/н (вх. №2264/22) про відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ "ФК "Арсенал" (Київ)" у справі № 911/2247/21.
27.01.2023 до господарського суду надійшло клопотання ТОВ "Фінспот" від 27.01.2023 б/н про залишення без розгляду заяви ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ "Футарт".
Ухвалами господарського суду від 31.01.2023, від 28.02.2023 та від 28.02.2023 (протокольна ухвала) підготовче засідання неодноразово призначалось на інші дати та востаннє було відкладене на 21.03.2023 о 09:20 год.   
13.03.2023 до суду надійшли додаткові письмові пояснення Боржника по суті справи, за змістом яких, зокрема, повідомлено суд про зміну найменування Боржника з ТОВ "Футарт" на ТОВ "ФК "Арсенал" (Київ)" та зміну адреси місцезнаходження Боржника з "м. Полтава, вул. Соборності, 54" на " АДРЕСА_1 ".
Щодо обґрунтованості вимог ОСОБА_1 .
В обґрунтування поданої заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство ОСОБА_1 посилався на неспроможність Боржника виконати свої грошові зобов`язання перед заявником за Договором оренди навчально-тренувального комплексу від 01.02.2019 № 01/02-2019 (далі - Договір оренди) у розмірі 52 500 000,00 грн, строк виконання яких настав.
Судами встановлено, що заявлені грошові вимоги ОСОБА_1 за Договором оренди визнаються Боржником повністю, заперечення щодо вимог відсутні.
Перевіривши подані докази суди першої та апеляційної інстанції встановили, що 01.02.2019 між ОСОБА_1 (Орендодавець) та ТОВ "ФК "Арсенал" (Київ)" (Орендар) укладено Договір оренди, відповідно до умов якого:
- Орендодавець зобов`язується передати Орендареві у тимчасове користування навчально-тренувальну базу "Центр вищої спортивної майстерності футбольного клубу "Княжа") РНОНМ 159283932208 (об`єкт оренди), а Орендар зобов`язується прийняти в користування Об`єкт оренди (пункт 1.1);
- об`єкт оренди знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ; Об`єкт оренди є власністю орендодавця; Об`єкт оренди буде використовуватися у відповідності до цього цільового призначення, а саме: для проведення навчально-тренувальних зборів, тренувань, проведення футбольних матчів, проживання спортсменів; строк оренди складає 2 роки 11 місяців, а саме: з 01 лютого 2019 року по 31 грудня 2021 року (розділ 2);
- визначена даним договором орендна плата починає нараховуватись з моменту підписання сторонами Акту приймання-передачі Об`єкта оренди. Розмір орендної плати визначений в Додатку 1 до цього Договору. Орендна плата складає 1 500 000,00 грн на місяць (пункти 3.1, 3.3);
- Орендар зобов`язаний сплатити орендну плату за весь період дії Договору не пізніше останнього робочого дня останнього календарного місяця строку оренди, визначеного сторонами в п. 2.4. даного Договору (пункт 3.4); 
- при достроковому розірванні або закінченні строку дії цього Договору орендна плата сплачується Орендарем по день фактичної здачі Об`єктів за Актом приймання-передачі Об`єктів оренди (пункт 3.9);
- Орендодавець передає Орендарю Об`єкт оренди, про що сторонами складається та підписується Акт приймання-передачі Об`єкта оренди в користування до/після закінчення строку дії оренди (пункт 4.1);
- Договір набирає чинності з дня підписання і діє до 31.12.2021, але у будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за даним Договором (пункт 11.1).
Право власності ОСОБА_1 на навчально-тренувальну базу "Центр вищої спортивної майстерності футбольного клубу "Княжа") РНОНМ 159283932208 (далі - Навчально-тренувальна база) підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 311698088 від 05.10.2022.
Як вбачається з Акту прийому-передачі майна № 1 від 01.02.2019, Орендодавцем передано, а Орендарем прийнято Об`єкт оренди - Навчально-тренувальну базу, що знаходиться за адресою: Київська область, с. Щасливе, вул. Спортивна, 2.
У подальшому, відповідно до Акту прийому-передачі майна № 2 від 31.12.2021, Орендарем повернуто, а Орендодавцем прийнято Об`єкт оренди - Навчально-тренувальну базу.
Пунктами 1.3., 1.4. Акту прийому-передачі майна № 2 від 31.12.2021 визначено, що у зв`язку із закінченням строку оренди сторони виходячи з пунктів 2.4., 3.3., 3.4. Договору оренди підтверджують наявність заборгованості по оплаті Орендарем на користь Орендодавця орендної плати за даним Договором за 35 місяців строку оренди у розмірі 52 500 000,00 грн. Зазначена сума заборгованості підлягає сплаті Орендарем на користь Орендодавця.
З наведеного судами встановлено, що Орендодавець виконав свої зобов`язання за Договором щодо надання Боржнику відповідного майна в оренду.
Проте Боржником у встановлений пунктом 3.4. Договору оренди строк (до 31.12.2021) не було виконано зобов`язання щодо сплати орендної плати, наявність вказаної заборгованості визнана Боржником у відзиві.
Судом першої інстанції (що перевірено апеляційним господарським судом) також встановлено, що станом на дату підготовчого засідання суду не надано доказів повного чи часткового виконання Боржником зазначеного зобов`язання, загальна сума заборгованості Боржника перед ОСОБА_1 становить 52 500 000,00 грн.
Щодо обґрунтованості вимог ТОВ "Фінспот"
15.08.2019 між ПАТ "Банк Восток" (Банк) та ТОВ "ФК "Арсенал"(Київ)" (Позичальник) укладено Кредитний договір № КК2019-0140 із відповідними додатковими угодами (Договорами про внесення змін) № 1 від 13.09.2019, №2 від 12.11.2019, № 3 від 10.12.2019 (далі - Кредитний договір), за умовами якого:
- Банк відповідно до умов цього Договору зобов`язується надати Позичальнику грошові кошти (Кредит) шляхом відкриття відкличної відновлюваної кредитної лінії з максимальним лімітом 30300000,00 грн, а Позичальник зобов`язується сплатити за користування Кредитом проценти та повернути Кредит у порядку і в строки, визначені цим Договором (пункт 1.1);
- Кредит має бути повернутий Позичальником, зокрема, не пізніше 28.01.2020, проте термін повернення Кредиту може змінюватися згідно умов цього Договору (пункт 1.4 в ред. Договору про внесення змін до Кредитного договору № 3 від 10.12.2019); 
- в якості забезпечення виконання Позичальником зобов`язань щодо повернення Кредиту, сплати нарахованих процентів, комісій, неустойки, а також витрат, пов`язаних зі здійсненням стягнення з Позичальника заборгованості за цим Договором укладається договір застави майнових прав за договором банківського строкового вкладу. Договір застави має бути складений не пізніше 15.08.2019 (підпункт 3.1.1 пункту 3.1); 
- Позичальник зобов`язується: повернути Кредит у порядку та на умовах, визначених розділом 1 та розділом 4 цього Договору; сплатити проценти за користування Кредитом у порядку та на умовах, визначених розділом 1 та розділом 5 цього Договору (пункти 8.2, 8.3);
- Банк має право розкривати інформацію про Позичальника та його кредитну історію в межах дозволу, наданого Позичальником у розділі 12 цього Договору (пункт 9.11);
- Банк зобов`язаний забезпечити збереження інформації щодо діяльності та фінансового стану Позичальника, яка стала відомою Банку у процесі обслуговування Позичальника та взаємовідносин з ним чи третім особам при виконанні цього Договору (банківська таємниця). Банківська таємниця розкривається Банком виключно у випадках, зазначених у ст. 61, 62 Закону України "Про банки і банківську діяльність". Даним Договором Позичальник надає дозвіл Банку, в разі невиконання чи неналежного виконання Позичальником зобов`язань за цим Договором, а також у випадках, коли Позичальник перебуває в процедурі фінансової реструктуризації, використовувати на власний розсуд Банку, в тому числі розкривати третім особам (зокрема, але не виключно: правоохоронним органам, суду, нотаріусу, державній виконавчій службі, приватним виконавцям, експертам, кредиторам, інвесторам, спостережній раді, секретаріату та арбітражному комітету, утворених у процедурі фінансової реструктуризації, тощо) інформацію про Позичальника, яка є банківською таємницею. Даним Договором Позичальник надає дозвіл Банку, незалежно від стану виконання зобов`язань за цим Договором, розкривати інформацію, що становить банківську таємницю у порядку та в обсязі, який необхідний для виконання Банком вимог законодавства України, зокрема, нормативно-правових актів Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку щодо розкриття емітентом особливої інформації. Даним Договором Позичальник надає дозвіл Банку збирати, зберігати, використовувати інформацію про Позичальника, яка є необхідною для визначення платоспроможності останнього, дозвіл на доступ до його кредитної історії, а також дозвіл на передачу та поширення через Бюро кредитних історій інформації про кредитну історію Позичальника. Даним Договором Позичальник надає дозвіл Банку передавати інформацію, що становить банківську таємницю, про нього, а також про пов`язаних з ним осіб до Кредитного реєстру Національного банку України в порядку та обсязі, який необхідний для виконання Банком вимог Закону України "Про банки і банківську діяльність" (Розділ 12);
- сторони домовилися, що Банк має право здійснювати договірне списання грошових коштів з усіх рахунків Позичальника, відкритих у ПАТ "Банк Восток", для погашення заборгованості по сплаті процентів, комісій, неустойки та по поверненню Кредиту згідно цього Договору (пункт 13.1);
- договірне списання грошових коштів, передбачене п. 13.1. цього Договору здійснюється Банком при настанні термінів/строків (при цьому якщо цей Договір встановлює строки платежу у кілька днів, то право договірного списання може бути використане Банком уже в перший день строку) виконання Позичальником зобов`язань (тобто при виникненні обов`язку Позичальника здійснити платіж) по сплаті процентів/комісій/неустойки чи поверненню Кредиту і в розмірах, визначених відповідно до умов цього Договору (пункт 13.2);
- цей Договір набирає чинності з дати його укладення та діє до повного виконання сторонами зобов`язань за цим Договором (пункт 15.2);
- права Банку за цим Договором можуть бути відступлені третій особі згідно чинного законодавства України без згоди Позичальника. Зобов`язання Позичальника по поверненню заборгованості за цим Договором можуть бути виконані третьою особою, без отримання будь-яких окремих погоджень чи підтверджень від Позичальника (тобто, при виконанні обов`язків Позичальника третьою особою Банк презюмує, що виконання обов`язку покладено Позичальником на таку особу) (пункт 15.6);
- всі повідомлення та вимоги сторін, які направляються згідно умов цього Договору, вважаються зробленими належним чином, якщо вони вручені під підпис представникові сторони або направлені телеграмою, або реєстрованим поштовим відправленням, або кур`єром. Якщо повідомлення та вимоги згідно умов цього Договору направляються через операторів зв`язку, то вони надсилаються за адресою місцезнаходження (місця проживання) сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (пункт 15.7).
Матеріали справи не містять доказів укладення між ПАТ "Банк Восток" та ТОВ "ФК "Арсенал" (Київ)" будь-яких договорів забезпечення, у т.ч. на виконання пункту 3.1 Кредитного договору.
У той же час, 10.12.2019 між ПАТ "Банк Восток" (Банк) та ТОВ "Фінспот" (Надавач покриття) укладено Договір про забезпечення виконання зобов`язань шляхом розміщення грошового покриття № КК2019-0140/Г.П.2 (далі - Договір забезпечення), відповідно до умов якого:
- Надавач покриття передає Банку грошове покриття, зазначене у п. 2.1 цього Договору для забезпечення вимог Банку, що випливають з Кредитного договору №КК2019-0140 від 15.08.2019, з урахуванням змін, внесених Договором про внесення змін № 1 від 13.09.2019, Договором про внесення змін № 2 від 12.11.2019, Договором про внесення змін № 3 від 10.12.2019 до Кредитного договору, а також усіх додаткових угод до нього, які можуть бути укладені протягом строку дії Кредитного договору (пункт 1.1);
- Надавач покриття підтверджує, що до укладення цього Договору, він ознайомився з умовами Кредитного договору, які йому відомі та повністю йому зрозумілі (пункт 1.2);
- в день підписання цього договору, в якості забезпечення виконання Позичальником його зобов`язань за Кредитним договором, Банк відкриває внутрішньобанківський рахунок грошового покриття № 2602.3.01.0682975, а Надавач покриття перераховує на такий рахунок кошти у сумі 30760000,00 грн з призначенням платежу «розміщення грошового покриття за Договором про розміщення грошового покриття» на строк по 28.01.2020 (пункт 2.1);
- сторони домовились, що відповідно до положень ст. 541 ЦК України, Надавач покриття несе з Позичальником солідарний обов`язок виконання зобов`язань за Кредитним договором в межах суми грошового покриття, наданого на умовах цього Договору (пункт 1.3);
- Банк має право у випадку невиконання Позичальником своїх зобов`язань за Кредитним договором отримати задоволення своїх вимог за рахунок грошового покриття за цим Договором у порядку, встановленому цим Договором (пункт 1.5);
- Надавач покриття втрачає право розпорядження грошовими коштами, на час їх перебування на рахунку грошового покриття та не має право розпоряджатися самим рахунком грошового покриття. Рахунком грошового покриття розпоряджається виключно Банк (пункт 2.4);
- Надавач покриття цим безумовно та безвідклично дає розпорядження і вповноважує Банк реалізувати будь-які права за цим Договором забезпечення, вживати будь-яких заходів та/або виконувати будь-які дії, за власним розсудом Банку, які є необхідними або які мають бути виконані на користь Банку у зв`язку з цим Договором (пункт 3.1);
- Надавач покриття надає Банку розпорядження реалізувати в тому числі наступні права Банку - отримати на власний розсуд частково/у повному обсязі задоволення своїх вимог за Кредитним договором за рахунок грошового покриття на користь Банку (на відповідний рахунок), коли термін виконання зобов`язань по поверненню кредиту та/або сплаті процентів за кредитом та/або комісії та/або неустойки згідно Кредитного договору настав, проте зобов`язання залишаються невиконаними (згідно умов розділу 3);
- цей Договір набирає чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення печатками сторін (за наявності) та діє до повного виконання усіх зобов`язань за Кредитним договором (з врахуванням всіх додаткових угод до нього), а також виконання усіх зобов`язань Надавача покриття за цим Договором та всіма додатковими угодами до нього (пункт 6).
Крім того, 10.12.2019 між ПАТ "Банк Восток" (Заставодержатель), ТОВ "Фінспот" (Заставодавець) як майновий поручитель за ТОВ "ФК "Арсенал" (Київ)" (Позичальник) укладено договір застави № КК2019-0140/З.М.П.2 (далі - Договір застави), відповідно до умов якого:
- Заставодавець передає в заставу Заставодержателю майнові права, вказані у п. 1.2. цього Договору, для забезпечення вимог Заставодержателя, що випливають з Кредитного договору, з урахуванням змін, внесених Договором про внесення змін № 1 від 13.09.2019, Договором про внесення змін № 2 від 12.11.2019, Договором про внесення змін № 3 від 10.12.2019 до Кредитного договору, а також усіх додаткових угод до нього, які можуть бути укладені протягом строку дії Кредитного договору. У відповідності до даного Договору Заставодержатель має право у випадку невиконання Позичальником своїх зобов`язань за основним договором та/або Заставодавцем за цим договором отримати задоволення своїх вимог за рахунок предмету застави за цим Договором переважно перед іншими кредиторами Заставодавця, у порядку, встановленому цим Договором (пункт 1.1);
- предметом застави за цим Договором є належні Заставодавцю на момент укладення цього Договору, а також ті, що можуть виникнути в майбутньому, майнові права за Договором забезпечення, укладеним між Заставодавцем та Заставодержателем, з врахуванням змін, внесених додатковими угодами до Договору забезпечення, в тому числі тими, які можуть бути укладені в подальшому. Майнові права, які передаються в заставу згідно цього Договору, полягають у праві Заставодавця вимагати у Заставодержателя повернення суми грошового покриття за Договором забезпечення у сумі 30760000,00 грн. Заставодержатель є боржником по відношенню до Заставодавця за договором забезпечення (за умовами пункту 1.2); 
- обтяження предмету застави заставою на підставі цього Договору підлягає реєстрації у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна (пункт 1.9);
- Заставодержатель має переважне право на задоволення забезпечених заставою вимог за рахунок предмету застави (пункт 3.1.1);
- Заставодержатель має право звернути стягнення на предмет застави у випадку, коли термін виконання зобов`язань по поверненню кредиту та/або сплаті процентів за кредитом та/або комісії та/або неустойки згідно Кредитного договору настав, проте зобов`язання залишається не виконаним (пункт 3.1.8.1);
- звернення стягнення на предмет застави здійснюється шляхом відступлення Заставодержателю (або переведення на Заставодержателя за рішенням суду) прав кредитора у зобов`язанні, яке виникло з Договору забезпечення (пункт 5.2);
- одночасно з укладенням цього Договору сторони укладають Договір про відступлення права вимоги з Договором забезпечення з відкладальною обставиною (далі - Договір відступлення права вимоги). За згодою сторін, Договір відступлення права вимоги набуває чинності в день ініціювання Заставодержателем звернення стягнення на предмет застави. Датою ініціювання звернення стягнення на предмет застави, за згодою сторін, є дата реєстрації Заставодержателем звернення стягнення на предмет застави у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна (пункт 5.3);
- цей Договір набуває чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення печатками сторін та діє до повного виконання усіх зобов`язань за Основним договором (з урахуванням всіх додаткових угод до нього), а також виконання усіх зобов`язань Заставодавця за цим Договором та всіма додатковими угодами до нього (пункт 6.1);
- відступлення прав за цим Договором може здійснюватися Заставодержателем без отримання попередньої згоди на це Заставодавця. Відомості про відступлення права вимоги за цим Договором підлягають державній реєстрації у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна (пункт 8.5).
З матеріалів справи судами встановлено, що обтяження майнових прав за Договором про розміщення грошового покриття було внесено до Державного реєстру обтяжень рухомого майна 16.12.2019.
Разом із цим, 10.12.2019 між ПАТ "Банк Восток" (Новий кредитор) підписано із ТОВ "Фінспот" (Первісний кредитор) укладено Договір про відступлення права вимоги до Договору застави (далі - Договір відступлення права вимоги), відповідно до умов якого:
- Первісний кредитор безумовно та в повному обсязі уступає Новому кредитору право вимоги грошових коштів від ПАТ "Банк Восток" за Договором забезпечення, з урахуванням змін, внесених додатковими угодами, які можуть бути укладені до Договору забезпечення. У зобов`язанні, право вимоги за яким відступається згідно цього Договору, Первісний кредитор є кредитором, а боржником є Новий кредитор (відповідно до умов пункту 1);
- Первісний кредитор уступає Новому кредитору право вимоги, вказане в п. 1 даного договору, в рахунок виконання зобов`язань ТОВ "ФК "Арсенал" (Київ)" (позичальник) перед Новим кредитором за Кредитним договором, з урахуванням змін, внесених Договором про внесення змін № 1 від 13.09.2019, Договором про внесення змін № 2 від 12.11.2019, Договором про внесення змін № 3 від 10.12.2019 до Кредитного договору, а також усіх додаткових угод до нього, які можуть бути укладені протягом строку дії Кредитного договору (основний договір), включаючи повернення заборгованості за кредитом, сплату процентів за користування кредитом, комісій, неустойки, відшкодування збитків, а також в рахунок виконання зобов`язань Первісного кредитора перед Новим кредитором згідно Договору застави (пункт 2); 
- оскільки право вимоги, яке уступається згідно даного Договору, заставлене Новому кредитору і відступається в рахунок погашення боргу Позичальника за Основним договором, то оплата вартості відступленого згідно цього Договору права вимоги Новим кредитором Первісному кредитору не здійснюється (пункт 3);
- Договір укладено під відкладальною обставиною - право вимоги, яка уступається згідно цього Договору, переходить до Нового кредитора в день ініціювання Новим кредитором звернення стягнення на предмет застави згідно Договору застави. За згодою сторін, ініціювання звернення стягнення на предмет застави є реєстрація звернення стягнення на предмет застави у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна (пункт 7); 
- даний Договір вступає в силу з моменту підписання та діє до повного виконання сторонами зобов`язань за ним (пункт 9).
З матеріалів справи судами встановлено, що Банком свої зобов`язання за Кредитним договором було виконано та перераховано всю суму кредиту у розмірі 30 300 000,00 грн на поточний рахунок Позичальника - ТОВ "ФК "Арсенал"(Київ)".
Оскільки станом на 28.01.2020 (строк повернення Кредиту відповідно до Договору про внесення змін № 3 від 10.12.2019 до Кредитного договору) Боржником не було виконано взятих на себе зобов`язань перед Банком за Кредитним договором, 29.01.2020 (один день прострочення виконання зобов`язань) Банк звернув стягнення за Договором застави шляхом реєстрації звернення стягнення у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна (копія витягу від 29.01.2020 міститься в матеріалах справи).
Із змісту наявного у матеріалах справи Меморіального ордеру № 248483 від 29.01.2020 вбачається, що ТОВ "Фінспот" перерахував ПАТ "Банк Восток" грошові кошти у розмірі 30 760 000,00 грн із призначенням платежу "перерахування коштів зг.договору про відступлення права вимоги до Дог.застави № КК2019-0140/З.М.П.2 для погашення простроченої заборг. за кред.договором № КК2019-0140 від 15.08.2019 ТОВ "ФК "Арсенал" (Київ), зг. Розпорядження від 29.01.2020".
Згідно Повідомлення ПАТ "Банк Восток" від 29.01.2020 № 04/1111, адресованого ТОВ "ФК "Арсенал" (Київ)" та ТОВ "Фінспот", Банк повідомив, що у зв`язку з невиконанням Боржником умов Кредитного договору щодо погашення заборгованості не пізніше 28.01.2020, Банком 29.01.2020 було розпочато процедуру звернення стягнення на предмет застави за Договором застави, укладеним між Банком та ТОВ "Фінспот", а також зареєстровано звернення стягнення на предмет застави за Договором застави в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна. У зв`язку з тим, що реєстрація звернення стягнення у вказаному Реєстрі є відкладальною обставиною, яка призводить до набуття чинності Договором про відступлення права вимоги від 10.12.2019 до Договору застави, повідомлено про перехід права вимоги до Заставодержателя (Банку) на підставі Договору про відступлення права вимоги та повне припинення зобов`язань Заставодержателя за Договором забезпечення внаслідок поєднання боржника та кредитора в одній особі. Крім того повідомлено про те, що датою відступлення права вимоги (переходу до Заставодержателя) права вимоги є 29.01.2020. Сума відступленого права вимоги - 30 760 000,00 грн. За рахунок відступленого права вимоги в сумі 30 760 000,00 грн погашено заборгованість за Кредитним договором в сумі 30 760 000,00 грн, з яких: 893 850,00 грн заборгованості за відсотками та 29 866 150,00 грн заборгованості за кредитом. 
Судами попередніх інстанцій також встановлено, що доводи ТОВ "Фінспот" щодо обґрунтованості його вимог до Боржника зводяться до такого:
- Договір забезпечення, Договір застави та Договір про відступлення права вимоги у своїй сукупності врегульовують процедуру звернення стягнення на предмет застави у договірному порядку;
- у зв`язку з тим, що Боржником станом на 28.01.2020 не було виконано зобов`язання за Кредитним договором, 29.01.2020 (1 день прострочення виконання зобов`язань), Банк звернув стягнення за Договором застави шляхом реєстрації звернення стягнення в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, у зв`язку з чим Договір про відступлення права вимоги набув чинності;
- внаслідок виконання ТОВ "Фінспот", як майновим поручителем замість ТОВ "ФК "Арсенал"(Київ)", зобов`язання за Кредитним договором перед Банком, до ТОВ "Фінспот" перейшло право вимоги за Кредитним договором у розмірі стягнутого заставного майна (в сумі 30 760 000,00 грн) відповідно до пункту 3 частини першої статті 512 ЦК України;
- ТОВ "Фінспот" зверталось до Боржника з Претензією від 12.08.2020 б/н про погашення заборгованості у сумі 30 760 000,00 грн, проте вказана претензія залишена Боржником без реагування;
- інші вимоги до ТОВ "ФК "Арсенал"(Київ)" в сумі 441 008,54 грн, відступлені ТОВ "Фінспот" від ПАТ "Банк Восток" (заборгованість, підтверджена рішенням Господарського суду Київської області від 06.10.2020 у справі № 911/311/20) були погашені Боржником в ході підготовчого провадження (залучено до справи копії квитанції №N0JVH5728M від 30.01.2023 на суму 32 690,00 грн та платіжних інструкцій №150198730 від 27.01.2023 на суму 244 141,08 грн і №N1M4993M від 30.01.2023 на суму 157 300,00 грн). У зв`язку з цим в підготовчому засіданні представник ТОВ "Фінспот" не підтримав первісно заявлені вимоги у вказаній частині на суму 433 850,00 грн з підстав їх фактичного погашення та просив визнати грошові вимоги до Боржника в межах суми 30 760 000,00 грн.
Суди встановили, що заперечення Боржника проти заявлених ТОВ "Фінспот" вимог ґрунтуються на двох основних аспектах: невизнання боргу саме перед ТОВ "Фінспот" та твердження про наявність спору про право. Вказані доводи зводяться до такого:
- одночасно з підписанням Кредитного договору жодних договорів забезпечення не укладалось;
- матеріали справи не містять доказів виконання пункту 8.5. Договору застави щодо внесення відомостей про відступлення права вимоги за цим Договором до Державного реєстру обтяжень рухомого майна; 
- Договір застави та Договір забезпечення не містять положень стосовно повідомлення, надання згоди, не заперечення позичальника ТОВ "ФК "Арсенал"(Київ)" щодо укладення цих договорів з метою забезпечення виконання своїх зобов`язань за Кредитним договором;
- за весь строк дії Кредитного договору ПАТ "Банк Восток" жодного разу не зверталося до Боржника у встановленому порядку щодо: порушення умов Кредитного договору або з будь-яких інших питань. Боржник не отримував ані від ПАТ "Банк Восток", ані від ТОВ "Фінспот" жодних вимог та/чи повідомлень про повернення грошових коштів, про початок процедури звернення стягнення на заставне майно, повідомлення про заміну кредитора. Відтак, з позиції Боржника, у ТОВ "Фінспот" відсутня будь-яка майнова вимога до ТОВ "ФК "Арсенал"(Київ)", а відтак відсутнє і порушене право, яке потребує захисту;
- за результатом аналізу доданих ТОВ "Фінспот" до заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство доказів, Боржником було виявлено порушення процедури звернення стягнення на заставне майно відповідно до вимог Закону України "Про заставу" та Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень", зокрема списання суми боргу у вигляді грошового покриття відбулось одразу в той самий день, коли було зареєстровано звернення стягнення на предмет застави у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна 29.01.2020, без направлення вимоги про добровільне виконання боргу;
- у зв`язку з недотриманням процедури звернення стягнення на заставне майно та неправомірне списання коштів грошового покриття Боржник вважає, що ТОВ "Фінспот" не виконало зобов`язання ТОВ "ФК "Арсенал"(Київ)" перед ПАТ "Банк Восток", отже право вимоги не перейшло до ТОВ "Фінспот";
- вказані обставини свідчать про наявність у даній справі спору про право між Боржником та ТОВ "Фінспот" за Кредитним договором, який полягає у такому:            1) матеріали справи не містять доказів наявності боргу у ТОВ "ФК "Арсенал"(Київ)" перед ТОВ "Фінспот" за Кредитним договором; 2) не встановлено дотримання процедури звернення стягнення ПАТ "Банк Восток" на заставне майно; 3) не встановлено дійсний розмір боргу; 4) не встановлено особу кредитора та боржника. Вирішення даних питань є прерогативою суду при розгляді відповідного спору у межах загального позовного провадження.
Судами попередніх інстанцій також встановлено, що Боржник звертався до Господарського суду міста Києва з позовом до ПАТ "Банк Восток" та ТОВ "Фінспот" про визнання протиправними дій ПАТ "Банк Восток" по зверненню стягнення за Договором застави, визнання відсутнім у ТОВ "Фінспот" права вимоги за Кредитним договором в частині стягнення з ТОВ "ФК "Арсенал"(Київ)" 30 760 000,00 грн.
На час розгляду цієї справи судом першої інстанції судові рішення у справі №910/19613/21, прийняті за результатом вирішення вказаного спору, перебували на касаційному оскарженні у Верховному Суді.
Розгляд касаційної скарги і позиція Верховного Суду
Відповідно до частини першої статті 300 ГПК України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. 
Перевіривши доводи скаржника в межах підстав оскарження та правильність застосування судами попередніх інстанцій норм права, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у задоволенні вимог касаційної скарги з таких підстав.
За змістом доводів касаційної скарги ТОВ "Фінспот" стверджує про незаконність оскаржуваних судових рішень з підстав невірного застосування норм права та помилковості висновків судів попередніх інстанцій щодо: 
(1) відсутності підстав для задоволення заяви ТОВ "Фінспот" про залишення без розгляду заяви ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ "ФК "Арсенал"(Київ)"; 
(2) наявності спору про право за вимогами ТОВ "Фінспот", що стало підставою для відмови у відкритті провадження у справі про банкрутство ТОВ "ФК "Арсенал"(Київ)" за заявою цього кредитора;
(3) обґрунтованості грошових вимог ОСОБА_1 та наявності підстав для відкриття за його заявою провадження у справі про банкрутство ТОВ "ФК "Арсенал"(Київ)".
Щодо правомірності відхилення судами клопотання ТОВ "Фінспот" про залишення без розгляду заяви ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про банкрутство Боржника
Відповідно до частини шостої статті 12 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закон про банкрутство).
21.10.2019 введено в дію КУзПБ, згідно пункту 4 Розділу "Прикінцеві та перехідні положення" якого втратив чинність Закон про банкрутство.
Частиною першою статті 2 КУзПБ (тут і надалі в редакції Кодексу на дату виникнення спірних правовідносин) передбачено, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, ГПК України, іншими законами України.
Відповідно до частин першої, другої статті 8 КУзПБ справи про банкрутство розглядаються господарськими судами за місцезнаходженням боржника - юридичної особи, фізичної особи або фізичної особи - підприємця. Право на звернення до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство мають боржник, кредитор.
У цій справі зі встановлених судами обставин вбачається, що заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ "ФК "Арсенал" (Київ)" (ідентифікаційний код 41917504) (що тимчасово змінювало назву на ТОВ "Футарт") подано двома кредиторами у різний період часу, а саме: 
- ТОВ "Фінспот" (заява від 26.07.2021 б/н (вх. № 2264/22)) до Господарського суду Київської області; 
- ОСОБА_1 (заява за вх. № 1232/22 від 19.09.2022) до Господарського суду Полтавської області.
06.08.2021 ухвалою Господарського суду Київської області прийнято заяву ТОВ "Фінспот" про відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ "ФК "Арсенал" (Київ)" та призначено до розгляду у підготовчому засіданні. За результатом підготовчого засідання ухвалою цього суду від 18.11.2021 заяву ТОВ "Фінспот" залишено без задоволення та відмовлено у відкритті провадження у справі про банкрутство Боржника. Вказана ухвала була скасована постановою Північного апеляційного господарського суду (залишеною без змін постановою Верховного Суду від 07.09.2022), а справа направлена до місцевого господарського суду, за наслідком чого було здійснено автоматизований розподіл цієї справи та передано її для розгляду судді Наріжному С.Ю. За тим, ухвалою Господарського суду Київської області справу від 14.06.2022 № 911/2247/21 прийнято до провадження судді Наріжного С.Ю. та призначено підготовче засідання на 05.07.2022. Підготовче засідання неодноразово відкладалось.
26.09.2022 ухвалою Господарського суду Полтавської області прийнято заяву ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ "Футарт" та призначено до розгляду у підготовчому засіданні на 11.10.2022. У підготовчому засіданні 11.10.2022 судом оголошено протокольну ухвалу суду про перерву до 15.11.2022.
Відповідно до частини четвертої статті 39 КУзПБ у разі якщо до господарського суду до дня підготовчого засідання надійшло кілька заяв і одна з них прийнята судом до розгляду, інші ухвалою господарського суду приєднуються до матеріалів справи і розглядаються одночасно. У разі визнання вимог заявника необґрунтованими господарський суд оцінює обґрунтованість вимог інших заяв кредиторів, приєднаних до матеріалів справи, і вирішує питання про відкриття провадження у справі у порядку, передбаченому цією статтею.
Відповідно до правової позиції, викладеної в постанові Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 06.07.2022 у справі № 913/288/21 (що була врахована судами попередніх інстанцій), одночасний розгляд заяв про відкриття провадження у справі про банкрутство, який передбачений частиною четвертою статті 39 КУзПБ полягає у тому, що у разі коли до проведення підготовчого засідання до господарського суду від різних кредиторів надійшло декілька заяв про відкриття провадження у справі про банкрутство щодо одного і того боржника, господарський суд у підготовчому засіданні розглядає заяву, яка надійшла першою, і лише після встановлення необґрунтованості (необхідності повернення без розгляду) першої заяви розглядає по суті наступні заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство.
15.11.2022 у судовому засіданні Господарський суд Полтавської області з`ясував, що за даними Єдиного державного реєстру судових рішень в провадженні Господарського суду Київської області перебуває справа № 911/2247/21 за заявою ТОВ "Фінспот" про відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ "ФК "Арсенал" (Київ)", ідентифікаційний код якого співпадає з ідентифікаційним кодом боржника - ТОВ "Футарт" у справі № 917/1134/22, яка знаходиться на розгляді у Господарському суді Полтавської області. 
Урахувавши відсутність в Єдиному державному реєстрі судових рішень ухвали суду про відкриття провадження у справі № 911/2247/21 за результатами підготовчого засідання та керуючись приписами частини четвертої статті 39 КУзПБ Господарський суд Полтавської області ухвалою від 15.11.2022 постановив приєднати матеріали заяви ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ "Футарт" до матеріалів заяви ТОВ "Фінспот" про відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ "ФК "Арсенал" (Київ)", що перебуває на розгляді у Господарському суді Київської області (справи № 911/2247/21).
Верховний Суд враховує, що за своєю суттю ухвала Господарського суду Полтавської області від 15.11.2022 у справі № 917/1134/22 є ухвалою про передачу справи на розгляд іншого суду та відповідно до пункту 8 частини першої статті 255 ГПК України підлягає оскарженню в апеляційному порядку окремо від рішення суду першої інстанції (у цьому випадку - відповідної ухвали суду у справі про банкрутство). Втім, вказана ухвала суду від 15.11.2022 учасниками у справі в апеляційному порядку не оскаржувалась і набрала законної сили.
Поряд з наведеним, правомірність приєднання Господарським судом Полтавської області матеріалів справи № 917/1134/22 за заявою ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ "Футарт" (прийнятою судом з дотриманням правил підсудності з огляду на зміну місцезнаходження Боржника) до матеріалів заяви ТОВ "Фінспот" про відкриття провадження у справі №911/2247/21 про банкрутство ТОВ "ФК "Арсенал" (Київ)" для їх спільного розгляду, - не заперечується й скаржником. 
Натомість ключовим доводом касаційної скарги в цій частині є те, що суди попередніх інстанцій дійшли помилкових висновків щодо відсутності підстав для задоволення заяви ТОВ "Фінспот" про залишення без розгляду заяви ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про банкрутство Боржника, оскільки не врахували висновків Верховного Суду про застосування норм частини четвертої статті 39 КУзПБ у подібних правовідносинах (постанови від 07.12.2021 у справі №908/964/21, від 16.08.2022 у справі №910/5335/21, від 26.04.2023 у справі №904/2154/22).
Так, Верховний Суд у постанові від 03.02.2021 у справі № 917/1759/19 дійшов висновку, що зміна місцезнаходження боржника після правомірного прийняття судом першої інстанції до розгляду заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство не тягне за собою зміни підсудності такої справи.
У розвиток цієї правової позиції Верховний Суд у постанові від 26.04.2023 у справі № 904/2154/22 (що розглядалась судовою палатою для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду) дійшов таких висновків:
- у випадку звернення ініціюючих кредиторів до різних господарських судів із заявами про відкриття провадження у справі про банкрутство, має розглядатись заява, яка була календарно першою подана до суду (безпосередньо або через пошту чи інші засоби зв`язку), господарським судом за місцезнаходженням боржника, визначеним на підставі відомостей ЄДР на день подання першої заяви;
- зміна боржником зареєстрованого місцезнаходження після подання кредитором заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) не впливає на зміну територіальної підсудності господарського суду; 
- у випадку прийняття заяви про визнання боржника банкрутом господарським судом за місцезнаходженням, визначеним у відповідності до відомостей у ЄДР на дату подання заяви першою, та при зміні боржником свого місцезнаходження і надходження заяви про визнання боржника банкрутом до господарського суду за новим місцезнаходженням, цей суд має повернути заяву без розгляду.
У постановах Верховного Суду від 07.12.2021 у справі № 908/964/21 та від 16.08.2022 у справі № 910/5335/21 викладено правові висновки, за якими:
- днем підготовчого засідання, у розумінні абзацу першого частини четвертої статті 39 КУзПБ, незалежно від кількості судових засідань, у яких воно було проведено та завершено з винесенням відповідної ухвали (частина п`ята статті 39 КУзПБ), є день, на який було призначено проведення (ухвалою про прийняття до розгляду заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство, частина перша статті 35 КУзПБ) та коли суд відкрив (розпочав) підготовче засідання, однак не день, коли була винесена ухвала за результатами проведення підготовчого засідання;
- подання іншим кредитором (іншими кредиторами) заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство (частина п`ята статті 38, частина четверта статті 39 КУзПБ) після відкриття судом підготовчого засідання, під час перерви у цьому засіданні (у разі його проведення не в одному судовому засіданні), однак не до дня, на який воно було призначено, є порушенням процедури та встановленого нею процесуального порядку - строку подання іншим кредитором (іншими кредиторами) заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство після прийняття до розгляду судом заяви первісного кредитора про відкриття провадження у справі про банкрутство. А тому, з урахуванням також визначених статтею 118 ГПК України наслідків пропуску процесуальних строків, порушення строку подання іншим кредитором (іншими кредиторами) відповідної заяви не допускає її розгляд судом та оцінку ним відповідних вимог по суті;
- виходячи із системного аналізу положень статей 35, 37, 38, 39 КУзПБ, якими передбачені можливі наслідки розгляду заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство, відповідні судові рішення, що ухвалюються за відповідних, передбачених законом підстав (відмова у прийнятті, повернення, відкликання, залишення без руху, залишення без розгляду заяви, відмова у відкритті провадження за заявою тощо), а також враховуючи положення частини другої статті 118, статті 226 ГПК України, що застосовуються у справі про банкрутство за правилами частини шостої статті 12 ГПК України, суду, який вже приєднав ухвалою до матеріалів справи заяву про відкриття провадження у справі про банкрутство для розгляду одночасно з іншими заявами (первісною тощо), у підготовчому засіданні належить залишити без розгляду заяву "іншого" кредитора, що подана з порушення процесуального порядку (строку, визначеного абзацом першим частини четвертої статті 39 КУзПБ), на підставі статті 38 КУзПБ, статей 118, 226 ГПК України, які, з урахуванням концепції недостатньої якості закону, є найбільш близькими за предметом регулювання до сфери спірних правовідносин.
Стверджуючи про неврахування вищенаведених висновків Верховного Суду про застосування норм частини четвертої статті 39 КУзПБ (постанови від 07.12.2021 у справі №908/964/21, від 16.08.2022 у справі №910/5335/21), скаржник зазначає, що заява ОСОБА_1 надійшла до господарського суду з порушенням строку, встановленого частиною четвертою статті 39 КУзПБ, а тому, з урахуванням висновків Верховного Суду у перелічених постановах, така заява мала бути залишена без розгляду.
Верховний Суд відхиляє такі доводи скаржника з підстав їх помилковості з огляду на таке. 
За встановлених судами обставин, що підтверджуються матеріалами справи, заява ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про банкрутство Боржника була подана до Господарського суду Полтавської області та прийнята ним до розгляду у справі № 917/1134/22 у той час, коли Господарським судом Київської області уже було прийнято до розгляду заяву ТОВ "Фінспот" про відкриття провадження у справі (№ 911/2247/21) про банкрутство цього ж Боржника та призначено підготовче засідання раніше.
Водночас, ураховуючи факт того, що заяви кредиторів ( ОСОБА_1 та ТОВ "Фінспот") були подані до різних господарських судів з дотриманням правил територіальної підсудності (з огляду на зміну місцезнаходження Боржника), у суду відсутні підстави вважати подану пізніше заяву такою, що надійшла до господарського суду з порушенням встановленого частиною четвертою статті 39 КУзПБ строку у відповідності до правових висновків Верховного Суду про застосування цих норм щодо визначення поняття "день підготовчого засідання" (постанови від 07.12.2021 у справі №908/964/21 та від 16.08.2022 у справі №910/5335/21).
У зв`язку з цим колегія суддів зауважує, що висновки Верховного Суду щодо застосування норм частини четвертої статті 39 КУзПБ у наведених справах №908/964/21 та № 910/5335/21 стосуються ситуації подання кількох заяв про відкриття провадження у справі про банкрутство одного і того ж боржника до одного господарського суду, тому обставини цих справ не є релевантними до обставин цієї справи (про що вірно було зазначено судом першої інстанції в оскаржуваній ухвалі), у якій заява ОСОБА_1 була прийнята Господарським судом Полтавської області з додержанням правил підсудності та в подальшому передана до Господарського суду Київської області для спільного розгляду із раніше поданою іншим кредитором - ТОВ "Фінспот" заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство Боржника.
Наведеним спростовуються доводи скаржника про застосування судами попередніх інстанцій норм частини четвертої статті 39 КУзПБ без урахування правових висновків Верховного Суду про їх застосування, викладених у постановах від 07.12.2021 у справі № 908/964/21 та від 16.08.2022 у справі №910/5335/21.
Щодо інших аргументів ТОВ "Фінспот" в цій частині суд зауважує, що висновок Верховного Суду у постанові від 26.04.2023 у справі №904/2154/22, на який посилається скаржник (про необхідність повернення без розгляду поданої заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство боржника господарським судом за новим місцезнаходженням боржника у разі, якщо раніше подана іншим кредитором заява про банкрутство цього ж боржника уже була прийнята іншим господарським судом (за попереднім місцезнаходженням боржника) до розгляду) у спірних у вказаній справі правовідносинах був зроблений з метою захисту прав та інтересів кредитора, який першим звернувся з такою заявою, від недобросовісного користування правами боржника або його недобросовісної процесуальної поведінки. Тож у зазначеній справі Верховний Суд вважав передчасним відкриття одним господарським судом провадження у справі про банкрутство боржника за заявою кредитора до вирішення іншим господарським судом у підготовчому засіданні питання про наявність/відсутність підстав для відкриття провадження у справі про банкрутство цього ж боржника за прийнятою до провадження календарно раніше поданою заявою іншого кредитора з постановленням відповідної ухвали.
Натомість у цій справі, що розглядається, Господарський суд Полтавської області ухвалою приєднав (по суті передав до іншого суду) матеріали заяви ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про банкрутство Боржника до Господарського суду Київської області для спільного розгляду із раніше поданою заявою ТОВ "Фінспот" про відкриття провадження у справі про банкрутство цього ж Боржника, тобто вирішення питання наявності/відсутності підстав для відкриття провадження у справі вирішувалось спершу за календарно раніше поданою заявою ТОВ "Фінспот" та саме господарським судом за місцезнаходженням боржника, визначеним на підставі відомостей ЄДР на день подання першої заяви. 
За таких обставин, посилання скаржника на вищенаведені висновки Верховного Суду у постанові від 26.04.2023 у справі № 904/2154/22 не може вважатися прийнятним, оскільки відповідна постанова ухвалена за інших фактичних обставин, ніж у цій справі, і саме в залежності від таких обставин й приймалося відповідне рішення, що виключає подібність названих справ, зокрема, за змістовним критерієм. 
Пославшись на висновки у вказаних справах, скаржник виокремив їх із контексту вказаних судових рішень, не урахував викладених в рішеннях правових позицій Верховного Суду стосовно спірних правовідносин в контексті встановлених судами фактичних обставин у вказаних справах та у справі, що розглядається.
З огляду на вищезазначене та ураховуючи: 
(1) чинність ухвали Господарського суду Полтавської області від 15.11.2022 у справі № 917/1134/22 (про приєднання матеріалів заяви ОСОБА_1 до матеріалів заяви ТОВ "Фінспот") та ухвали Господарського суду Київської області від 22.12.2022 у справі № 911/2247/21 (про прийняття до провадження матеріалів справи № 917/1134/22 за заявою ОСОБА_1 та їх приєднання для спільного розгляду із заявою ТОВ "Фінспот"); 
(2) факт того, що Господарським судом Полтавської області було приєднано (передано) матеріали заяви ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про банкрутство Боржника до Господарського суду Київської області для спільного розгляду із раніше поданою заявою ТОВ "Фінспот" про відкриття провадження у справі про банкрутство цього ж Боржника, тобто вирішення питання наявності підстав для відкриття провадження у справі вирішувалось саме господарським судом за місцезнаходженням боржника, визначеним на підставі відомостей ЄДР на день подання першої заяви;
(3) першочерговий розгляд заяви ТОВ "Фінспот", яка була календарно першою подана до суду, та подальший розгляд заяви іншого кредитора в порядку абзацу другого частини четвертої статті 39 КУзПБ лише за наслідком визнання господарським судом необґрунтованості вимог ТОВ "Фінспот";
(4) відсутність станом на дату розгляду заяв по суті законодавчого врегулювання, як і практики Верховного Суду щодо питання порядку розгляду, у т.ч. прийнятності, заяв кредиторів, поданих до різних господарських судів з дотриманням правил територіальної підсудності, з огляду на зміну місцезнаходження боржника, -
колегія суддів вважає правомірним висновок судів попередніх інстанцій про відсутність підстав для задоволення заяви ТОВ "Фінспот" про залишення без розгляду заяви ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ "ФК "Арсенал"(Київ)", що свідчить про помилковість доводів скаржника про порушення місцевим господарським судом норм процесуального права у контексті дотримання порядку проведення підготовчого засідання та розгляду вказаної заяви.
Щодо правомірності відмови у відкритті провадження у справі про банкрутство Боржника за заявою ТОВ "Фінспот"
Статтею 1 КУзПБ визначено, що неплатоспроможність - це неспроможність боржника виконати після настання встановленого строку грошові зобов`язання перед кредиторами не інакше, як через застосування процедур, передбачених цим Кодексом; грошове зобов`язання - це зобов`язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України.
Згідно з частиною другою статті 8 КУзПБ право на звернення до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство мають боржник, кредитор. 
Абзацами 1, 2 частини третьої статті 34 КУзПБ унормовано, що заява кредитора, крім відомостей, передбачених частиною першою цієї статті, повинна містити відомості про розмір вимог кредитора до боржника із зазначенням окремо розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає сплаті. Заява кредитора може ґрунтуватися на об`єднаній заборгованості боржника за сукупністю його різних зобов`язань перед цим кредитором.
Наявність боргу при ініціюванні справи про банкрутство підтверджується доказами у відповідному обсязі, виходячи з правової природи правовідносин між боржником та кредитором. Доказами на підтвердження наявності боргу можуть бути, зокрема, судові рішення, господарські правочини, первинні бухгалтерські документи, які містять відомості про господарську операцію та підтверджують її здійснення. Такими доказами можуть бути, зокрема, банківські виписки, платіжні доручення, видаткові накладні, довідки, листи, протоколи, та будь-які інші докази, що доводять факт невиконання боржником своїх зобов`язань.
Порядок відкриття провадження у справі про банкрутство регламентований статтею 39 КУзПБ, згідно якої: 
- перевірка обґрунтованості вимог заявника, а також з`ясування наявності підстав для відкриття провадження у справі про банкрутство здійснюються господарським судом у підготовчому засіданні, яке проводиться в порядку, передбаченому цим Кодексом (абзац 1 частини першої);
- у підготовчому засіданні господарський суд розглядає подані документи, заслуховує пояснення сторін, оцінює обґрунтованість заперечень боржника, вирішує інші питання, пов`язані з розглядом справи (частина друга);
- якщо провадження у справі відкривається за заявою кредитора, господарський суд перевіряє можливість боржника виконати майнові зобов`язання, строк яких настав. Боржник може надати підтвердження спроможності виконати свої зобов`язання та погасити заборгованість (частина третя);
- за результатами розгляду заяви про відкриття провадження у справі та відзиву боржника господарський суд постановляє ухвалу про: відкриття провадження у справі; відмову у відкритті провадження у справі (частина п`ята);
- господарський суд відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо: вимоги кредитора свідчать про наявність спору про право, який підлягає вирішенню у порядку позовного провадження; вимоги кредитора (кредиторів) задоволені боржником у повному обсязі до підготовчого засідання суду (частина шоста).
Системний аналіз статей 1, 8, 34, 39 КУзПБ свідчить, що правовими підставами для відкриття провадження у справі про банкрутство є: (1) наявність грошового зобов`язання боржника перед кредитором, строк виконання якого (зобов`язання) сплив на дату звернення кредитора до суду; (2) відсутність між кредитором та боржником спору про право стосовно заявлених вимог; (3) не задоволення боржником у повному обсязі вимог ініціюючого кредитора до підготовчого засідання суду. 
Отже, основним завданням підготовчого засідання господарського суду у розгляді заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство є: перевірка обґрунтованості вимог заявника (заявників) на предмет відповідності таких вимог поняттю "грошового зобов`язання" боржника перед ініціюючим кредитором; встановлення наявності/відсутності спору про право; встановлення обставин задоволення таких вимог до проведення підготовчого засідання у справі.
При цьому використання формального підходу при розгляді заяви з кредиторськими вимогами та визнання кредиторських вимог без надання правового аналізу поданій заяві з кредиторськими вимогами, підстав виникнення грошових вимог кредиторів до боржника, їх характеру, встановлення розміру та моменту виникнення цих грошових вимог створює загрозу визнання судом у справі про банкрутство фіктивної кредиторської заборгованості до боржника і відкриття на підставі такої заборгованості провадження у справі про банкрутство. Наведене порушує права кредиторів у справі про банкрутство з обґрунтованими грошовими вимогами, а також порушує права боржника у справі про банкрутство.
З огляду на важливі правові наслідки відкриття провадження у справі про банкрутство, які, крім заявника та боржника, стосуються невизначеного кола осіб - потенційних кредиторів боржника, ухваленню відповідного рішення суду має передувати системний аналіз обставин, пов`язаних із правовідносинами, з посиланням на які заявник обґрунтовує свої вимоги до боржника, на підставі поданих доказів. Лише після з`ясування та перевірки таких обставин суд може встановити обґрунтованість вимог кредитора до боржника, а також наявність чи відсутність спору про право у цих правовідносинах, як передумови для відкриття провадження у справі (постанова Верховного Суду від 16.02.2021 у справі №911/2042/20).
Відсутність спору про право, в розрізі процедури банкрутства, полягає у відсутності неоднозначності у частині вирішення питань щодо сторін зобов`язання, суті (предмету) зобов`язання, підстави виникнення зобов`язання, суми зобов`язання та структури заборгованості, а також строку виконання зобов`язання тощо.
Отже, встановлення відсутності спору про право щодо вимог ініціюючого кредитора є необхідною передумовою для відкриття провадження у справі про банкрутство боржника, оскільки протилежне матиме наслідком відмову у відкритті такого провадження у відповідності до частини шостої статті 39 КУзПБ.
У цій справі, відмовляючи у відкритті провадження у справі про банкрутство ТОВ "ФК "Арсенал" (Київ)" за заявою ТОВ "Фінспот" на підставі частини шостої статті 39 КУзПБ, суди попередніх інстанцій виходили з того, що між вказаним кредитором та Боржником існує спір про право, що вбачається у такому. 
В обґрунтування поданої заяви ТОВ "Фінспот" посилалося на невиконання ТОВ "ФК "Арсенал" (Київ)" своїх зобов`язань перед ПАТ "Банк Восток" за Кредитним договором в частині погашення заборгованості у розмірі 30 760 000,00 грн, право вимоги за якою перейшло до ТОВ "Фінспот". Кредитор доводив, що у зв`язку з невиконанням Боржником станом на 28.01.2020 зобов`язання за Кредитним договором, 29.01.2020 Банк звернув стягнення за Договором застави шляхом реєстрації звернення стягнення в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, у зв`язку з чим Договір про відступлення права вимоги набув чинності. Також зазначав, що Договір забезпечення, Договір застави та Договір про відступлення права вимоги у своїй сукупності врегульовують процедуру звернення стягнення на предмет застави у договірному порядку.
Втім, перевіривши доводи сторін на підставі наявних у справі доказів, суди першої та апеляційної інстанції встановили такі обставини:
- матеріали справи № 911/2247/21 не містять доказів укладення будь-яких договорів між ТОВ "Фінспот" та ТОВ "ФК "Арсенал"(Київ)";
- ТОВ "ФК "Арсенал"(Київ)" не було стороною Договору забезпечення, Договору застави та Договору про відступлення права вимоги, на підставі яких відбулось звернення стягнення на предмет забезпечення в рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором;
- матеріали справи не містять доказів направлення Боржнику будь-яких повідомлень про укладення зазначених правочинів до 29.01.2020, коли відбулось фактичне звернення стягнення на предмет забезпечення та Банком скеровано Позичальнику повідомлення № 04/1111 від 29.01.2020;
- ураховуючи, що кінцевим строком повернення кредитних коштів (Додаткова угода № 3 до Кредитного договору) було 28.01.2020, а початок процедури звернення стягнення в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна зареєстровано Банком 29.01.2020, відповідно до статті 27 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" Банк був зобов`язаний одночасно з реєстрацією у вказаному Реєстрі направити Боржнику письмове повідомлення про порушення забезпеченого обтяженням зобов`язання та надати 30-денний строк для виконання зобов`язання Боржника за Кредитним договором, виконання якого забезпечене обтяженням. Лише після спливу 30 днів (як це передбачено статтею 27 зазначеного Закону) з моменту реєстрації в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження та за умови несплати визначеної у повідомленні суми боргу, у Банку виникає право на завершення процедури - звернення стягнення;
- право ПАТ "Банк Восток" здійснювати договірне списання грошових коштів з усіх рахунків Позичальника, відкритих у цьому Банку, для погашення заборгованості по сплаті процентів, комісій, неустойки та по поверненню Кредиту згідно цього Договору, узгоджене пунктами 13.1, 13.2 Кредитного договору. Водночас вказане право стосується договірного списання коштів, розміщених на рахунку саме Позичальника - ТОВ "ФК "Арсенал"(Київ)", однак Банком та Боржником не було укладено будь-яких договорів забезпечення, у т.ч. на виконання пункту 3.1 Кредитного договору.
- 29.01.2020 Банк звернув стягнення за Договором застави шляхом реєстрації звернення стягнення у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна. У той же день, 29.01.2020 грошові кошти у сумі 30 760 000,00 грн (сума грошового покриття, розміщеного ТОВ "Фінспот") були списані Банком в рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором на підставі Меморіального ордеру №248483 від 29.01.2020. Таким чином, застосування Банком вказаного механізму звернення стягнення на предмет забезпечення порушило право Позичальника, регламентоване статтями 27, 28 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень", на добровільне виконання боргу у 30-денний строк;
- у постанові від 07.09.2022 у цій справі № 911/2247/21 Верховний Суд погодився з доводами Боржника про те, що він дійсно не був стороною правочинів, на підставі яких відбулось звернення стягнення та перехід до майнового поручителя прав вимоги за Кредитним договором, що в аспекті обізнаності могло вплинути на можливість та дату оскарження таких правочинів у судовому порядку. У контексті наведеного висновку Верховного Суду, а також враховуючи положення пункту 9.11 та розділу 12 Кредитного договору щодо забезпечення банківської таємниці та умов отримання дозволу Позичальника на її розкриття, в сукупності з положенням пункту 1.2 Договору забезпечення щодо обізнаності ТОВ "Фінспот" з умовами Кредитного договору, при вирішенні спору щодо правомірності звернення Банком стягнення на предмет забезпечення, суди встановили необхідність з`ясування обставин розкриття банківської таємниці за Кредитним договором.
Установивши вищенаведене суди попередніх інстанцій зауважили, що вказані обставини свідчать про наявність неоднозначності у частині вирішення питань щодо сторін зобов`язання, суті (предмету) зобов`язання, підстави виникнення зобов`язання, суми зобов`язання та структури заборгованості, а також строку виконання зобов`язання, і їх вирішення можливе виключно шляхом встановлення об`єктивної істини, що, у свою чергу, покладає на суд обов`язок вжити всіх визначених законом заходів до всебічного, повного та об`єктивного з`ясування дійсних прав і обов`язків сторін, у тому числі із застосуванням інституту доказів і доказування, що притаманно саме для справ позовного провадження
З урахуванням наведеного суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний господарський суд, дійшов висновку про наявність між сторонами спору про право у розумінні положень частини шостої статті 39 КУзПБ, що в свою чергу є підставою для відмови у відкритті провадження у справі про банкрутство.
У своїх мотивах судами враховано правові висновки Верховного Суду, викладений у постанові від 26.01.2023 у справі № 917/1268/21, відповідно до яких:
- при наявності відзиву боржника, поданого в порядку статті 36 КУзПБ, на заяву про відкриття провадження у справі про банкрутство з запереченнями щодо кредиторських вимог ініціюючого кредитора, що не були предметом судового розгляду та щодо яких відсутнє судове рішення, з доданням доказів необґрунтованості вимог такого заявника (за наявності), господарський суд, на розгляді якого перебуває заява про відкриття провадження у справі про банкрутство, не розглядає спір по суті (спір щодо кредиторських вимог, які стали підставою для подання заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство), а на підставі положень частини шостої статті 39 КУзПБ відмовляє у відкритті провадження у справі, оскільки вимоги кредитора свідчать про наявність спору про право (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 19.08.2020 у справі №910/2522/20);
- правова категорія "спору про право", яку з`ясовує суд у підготовчому засіданні перед відкриттям провадження у справі про банкрутство, може бути виражена як в процесуальній формі, про що свідчать судові акти, так і матеріально-правовій формі, що підтверджується юридичними фактами, які дозволяють зробити обґрунтований висновок про наявність суперечностей (розбіжностей) у складі вимог кредитора, а отже відсутності можливості, на цій стадії судового провадження, встановити дійсний стан суб`єктивного права кредитора та кореспондуючого йому суб`єктивного обов`язку боржника (аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 16.02.2021 у справі №911/2042/20, від 18.03.2021 у справі №911/1922/20, від 08.06.2022 у справі №922/3921/21);
- про наявність спору про право може свідчити як наявність поданого позову до відкриття провадження у справі про банкрутство, так і інші юридичні факти, які дозволяють зробити обґрунтований висновок про наявність суперечностей (розбіжностей) у складі вимог кредитора, про наявність спору про право між ініціюючим кредитором і боржником (пункт 72 постанови Верховного Суду від 26.01.2023 у справі №917/1268/21).
У зв`язку з викладеними вище обставинами цієї справи та висновками Верховного Суду, колегія суддів враховує, що судами попередніх інстанцій було встановлено наявність спору про право між ТОВ "Фінспот" та ТОВ "ФК "Арсенал"(Київ)" не лише з підстав оспорення у судовому порядку Боржником обставин, на яких ґрунтуються вимоги ініціюючого кредитора, коли позов має бути поданий боржником до подання ініціюючим кредитором заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство (у відповідності до висновків Верховного Суду у постановах від 02.02.2021 у справі № 922/2503/20, від 20.12.2021 у справі № 911/3185/20, на які посилається скаржник), а й з підстав наявності неоднозначності в частині вирішення питань щодо сторін зобов`язання, суті (предмету) зобов`язання, підстав виникнення зобов`язання, суми зобов`язання, структури заборгованості, а також строку виконання зобов`язання.
Верховний Суд бере до уваги, що доводами касаційної скарги не спростовано висновків судів попередніх інстанцій щодо необхідності з`ясування обставин розкриття банківської таємниці за Кредитним договором (враховуючи положення пункту 9.11 та розділу 12 щодо забезпечення банківської таємниці та умов отримання дозволу Позичальника на її розкриття) в сукупності з положенням пункту 1.2 Договору забезпечення щодо обізнаності ТОВ "Фінспот" з умовами Кредитного договору, що може бути встановлено при вирішенні спору щодо правомірності звернення Банком стягнення на предмет забезпечення.
Вказані обставини, що встановлені судами на підставі поданих доказів у цій справі (зокрема з аналізу умов Кредитного договору та Договору забезпечення, копії яких надані кредитором та містяться в матеріалах справи), у сукупності з фактом того, що Боржник не був стороною Договору забезпечення, Договору застави та Договору про відступлення права вимоги (на підставі яких, як стверджує скаржник, відбулось звернення стягнення на предмет забезпечення в рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором) є підтвердженням висновку попередніх судових інстанцій щодо неоднозначності у частині вирішення питань щодо сторін зобов`язання (правомірності переходу права вимоги від ПАТ "Банк Восток" до ТОВ "Фінспот") та підстави виникнення зобов`язання (згідно статті 1054 ЦК України перед ПАТ "Банк Восток" або згідно статті 512 ЦК України перед ТОВ "Фінспот").
У зв`язку з наведеним, Верховний Суд не погоджується з аргументами касаційної скарги про те, що суди неправильно застосували норми частини шостої статті 39 КУзПБ з підстав не врахування висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 02.02.2021 у справі № 922/2503/20, від 24.11.2021 у справі №910/16246/18, від 20.12.2021 у справі № 911/3185/20, від 08.06.2022 у справі №911/84/21, оскільки наведені постанови прийнято судом касаційної інстанції з огляду на іншу фактично-доказову базу, тобто хоча й за подібного правового регулювання, але за інших обставин, встановлених у справі, і за інших поданих сторонами й оцінених судами доказів, у залежності від яких (обставин і доказів) прийнято відповідні судові рішення.
Доводи скаржника про невірне застосування судами першої та апеляційної інстанцій приписів статті 33 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" в їх системному тлумаченні з нормами статті 2 цього Закону не спростовують правомірності висновків судів про те, що вимоги ТОВ "Фінспот" свідчать про існування спору про право з огляду на встановлену наявність інших вищенаведених суперечностей у питанні правомірності переходу права вимоги від ПАТ "Банк Восток" до ТОВ "Фінспот". 
Господарський суд у підготовчому засіданні не вирішує спору щодо правомірності процедури звернення стягнення, тож аргументи скаржника про необхідність формування висновків Верховного Суду щодо застосування норм Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" у спірних правовідносинах є безпідставними. При цьому касаційний суд зазначає, що ТОВ "Фінспот" не позбавлений права після вирішення відповідного спору у позовному провадженні звернутись із заявою про визнання грошових вимог до Боржника, під час розгляду якої господарським судом буде досліджуватись питання застосування норм зазначеного Закону.
Інші доводи скаржника в цій частині (щодо розгляду заяви ТОВ "Фінспот") про порушення судами норм процесуального права, зокрема щодо не дослідження наявних у справі доказів та обставин, спростовуються змістом оскаржуваних судових рішень та спрямовані на переоцінку доказів та встановлення інших фактичних обставин справи, що виходить за межі встановленої законом компетенції Верховного Суду згідно вимог статті 300 ГПК України.
Таким чином, в цілому висновок судів першої та апеляційної інстанції про відсутність підстав для відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ "ФК "Арсенал"(Київ)" за заявою ТОВ "Фінспот" є правомірним, оскільки ґрунтується на встановлених обставинах щодо наявності між цим кредитором та Боржником спору про право та належним чином оцінених доказах, чим спростовуються протилежні доводи скаржника.
Щодо правомірності відкриття провадження у справі про банкрутство Боржника за заявою ОСОБА_1 .
Відповідно до абзацу другого частини четвертої статті 39 КУзПБ у разі визнання вимог заявника необґрунтованими господарський суд оцінює обґрунтованість вимог інших заяв кредиторів, приєднаних до матеріалів справи, і вирішує питання про відкриття провадження у справі у порядку, передбаченому цією статтею.
Установивши необґрунтованість вимог ТОВ "Фінспот", суд першої інстанції правомірно розглянув заяву ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про банкрутство Боржника.
З матеріалів цієї справи судами встановлено, що ОСОБА_1 ініціював питання відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ "ФК "Арсенал"(Київ)" з підстав наявності у останнього заборгованості за Договором оренди у розмірі            52 500 000,00 грн.
Дослідивши подані ОСОБА_1 докази суди першої та апеляційної інстанцій дійшли висновку, шо заявлені вимоги є обґрунтованими та документально підтвердженими (копіями Договору оренди, Акту прийому-передачі майна № 1 від 01.02.2019, Акту прийому-передачі майна № 2 від 31.12.2021, Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 311698088 від 05.10.2022).
З наведеного вбачається правомірним висновок судів про доведеність наявності заборгованості Боржника перед ОСОБА_1 у розмірі                       52 500 000,00 грн.
Водночас матеріалами справи не підтверджено, а судами не встановлено обставин задоволення Боржником у повному обсязі вимог ініціюючого кредитора до підготовчого засідання суду.
Отже, у судів першої та апеляційної інстанцій були відсутні правові підстави для відмови у відкритті провадження у справі про банкрутство ТОВ "ФК "Арсенал"(Київ)" за заявою ОСОБА_1 , що спростовує протилежні доводи скаржника.
Твердження скаржника про те, що матеріали справи не містять відомостей про нарахування та сплату Боржником податку з доходів фізичних осіб від орендної плати ОСОБА_1 . Верховний Суд відхиляє з підстав їх помилковості, оскільки такі обставини не входять до предмета доказування наявності невиконаних грошових зобов`язань за договором оренди у підготовчому засіданні суду під час перевірки обґрунтованості вимог ініціюючого кредитора. 
Колегія суддів вважає неприйнятними доводи скаржника про фраудаторність Договору оренди, оскільки на стадії підготовчого засідання суд не розглядає по суті вимоги про недійсність оспорюваних правочинів, на підставі яких заявлені грошові вимоги до боржника. 
Касаційний суд враховує, що ЦК України імперативно не визнає оспорюваний правочин недійсним, а лише допускає можливість визнання його таким у судовому порядку. Оспорюваний правочин може бути визнаний судом недійсним за вимогою однієї із сторін або іншої заінтересованої особи (за доведеності порушеного права такої особи), якщо під час вирішення відповідного спору буде доведено наявність визначених законодавством підстав недійсності правочину (аналогічна правова позиція наведена у постанові Верховний Суд у складі суддів судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 25.05.2022 у справі №904/5314/20).
За таких обставин, висновок судів про наявність підстав для відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ "ФК "Арсенал"(Київ)" за заявою ОСОБА_1 Верховний Суд вважає правомірним, оскільки він ґрунтується на повно та об`єктивно встановлених обставинах, належним чином оцінених доказах та повністю узгоджується з приписами чинного законодавства.
Ураховуючи викладене, колегія суддів не вбачає підстав вважати, що при ухваленні оскаржуваних судових рішень судами попередніх інстанцій не було враховано наведених у касаційній скарзі висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 07.10.2020 у справі № 914/2404/19, від 21.10.2020 у справі №915/36/20, від 28.01.2021 у справі № 910/4510/20, від 16.02.2021 у справі №911/2042/20, адже зміст таких висновків повністю узгоджується із здійсненим судами правозастосуванням, що підтверджується мотивами цієї постанови.
Таким чином, оскаржувані судові рішення ухвалені у відповідності до норм чинного законодавства, тому доводи скаржника про невірне застосування судами норм матеріального та процесуального права, зокрема й аргументи про неврахування висновків Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, колегія суддів відхиляє з підстав їх необґрунтованості. 
Верховний Суд констатує, що наведені скаржником підстави касаційного оскарження не підтвердилися під час касаційного провадження.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
Переглянувши у касаційному порядку в межах доводів та вимог касаційної скарги оскаржувані судові рішення, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду не встановив порушення та невірного застосування норм права, на які посилався скаржник.
На підставі викладеного та беручи до уваги межі перегляду справи судом касаційної інстанції в порядку статті 300 ГПК України, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги Боржника та необхідність залишення оскаржуваних судових рішень у цій справі без змін.
Судові витрати
У зв`язку з відмовою у задоволенні касаційної скарги, витрати зі сплати судового збору за її подання і розгляд залишаються за скаржником.
Керуючись статтями 240, 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 ГПК України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінспот" залишити без задоволення.

2. Ухвали Господарського суду Київської області від 21.03.2023 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 01.06.2023 у справі №911/2247/21 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя                                                                      К.М. Огороднік 
Судді                                                                                                    С.В. Жуков 
                                                                                                    В.Г. Пєсков