УХВАЛА
17 листопада 2023 року
м. Київ
 
справа № 686/11651/23 
провадження № 61-16264ск23
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Коломієць Г. В. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., Луспеника Д. Д., 
розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Бурлаки Ярослава Анатолійовича на постанову Хмельницького апеляційного суду від 22 червня 2023 року у справі за заявою ОСОБА_2 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
ВСТАНОВИВ:
У травні 2023 року ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики в сумі 79 200,00 Євро.
Одночасно з позовною заявою ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на автомобіль марки «SKODA FABIA», 2006 року випуску, та частку у статутному капіталі приватного підприємства «Автотитул» (далі - ПП «Автотитул»), що по Вінницькому шосе, 23, 
у м. Хмельницькому.
Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 11 травня 2023 року заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на автомобіль SKODA FABIA 2006 року,1198 см.3, який належить відповідачу на праві власності від 06 травня 2008 року, на частку у статутному капіталі ПП «Автотитул» залишено без задоволення.
Залишаючи без задоволення заяву, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_2 не наведено ґрунтовних підстав для застосування заходів забезпечення позову, не надано належних та допустимих доказів, обґрунтованості 
і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову, співмірності заявлених забезпечувальних заходів з ціною позову.
Постановою Хмельницького апеляційного суду від 22 червня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково.
Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 11 травня 2023 року скасовано та постановлено нове судове рішення.
Заяву про забезпечення позову задоволено частково.
Накладено арешт на частку у статутному капіталі (фонді) ПП «Автотитул» у розмірі 100 грн, що становить 100 % статутного капіталу та належить ОСОБА_1 .
Накладено обтяження на транспортний засіб, Skoda Fabia, 2006 року випуску, об`єм (потужність) двигуна 1198 см. куб., належного ОСОБА_1 , у вигляді заборони його відчуження.
Частково задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд апеляційної інстанції виходив з того, що заявником наведені обґрунтовані ризики щодо невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову та враховано співмірність із ціною позову, оскільки на момент подачі позовної заяви ціна позову складала 3 174 993,36 грн.
14 листопада 2023 року представник ОСОБА_1 - адвокат Бурлака Я. А. через систему «Електронний суд» звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Хмельницького апеляційного суду від 22 червня 2023 року (надійшла до суду 15 листопада 2023 року), в якій, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанцій норм процесуального права, просив скасувати оскаржуване судове рішення.
Касаційна скарга обґрунтована тим, що постанова апеляційного суду про забезпечення позову не відповідає вимогам ЦПК України.
Представник заявника зазначає, що ОСОБА_1 характеризується з позитивної сторони, не має судимостей, має міцні соціальні зв`язки, є особою працездатного віку та має доброчесну репутацію. Дані ствердження свідчать про те, що відсутні ризики, у випадку задоволення позовних вимог, невиконання судового рішення.
Зазначає, що судом апеляційної інстанції порушено принцип співмірності вимог забезпечення позову та позовним вимогам.
 Крім того, представник заявника вказує, що накладення арешту на частку 
у статутному капіталі ПП «Автотитул» перешкоджає господарській діяльності юридичної особи, що у свою чергу негативно впливає на права ОСОБА_1 , оскільки він є директором даного підприємства.
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Перевіривши доводи касаційної скарги та дослідивши зміст судових рішень колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити 
з таких підстав.
Відповідно до частин першої, другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Під забезпеченням позову слід розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом.
Частиною першою статті 150 ЦПК України встановлено перелік видів забезпечення позову. Зокрема, позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.
Суд може застосувати кілька видів заходів забезпечення позову, перелік яких визначений частиною першою статті 150 цього Кодексу, а також іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.
Відповідно до вимог частини третьої статті 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати 
в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, з майновими наслідками заборони відповідачу здійснювати певні дії.
Ці обставини є істотними і необхідними для забезпечення позову.
Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого   у справі рішення виявиться 
у майбутньому утрудненим чи неможливим.
Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.
Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.
При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів 
з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.
Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.
Підстави для забезпечення позову є оціночними та враховуються судом в залежності до конкретного випадку.
При вжитті заходів забезпечення позову повинна бути наявність зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , згідно з розпискою 
від 10 лютого 2023 року, взяв у борг у ОСОБА_2 79 200,00 Євро, які зобов`язався повернути до 01 березня 2023 року.
ОСОБА_1 є власником частки у розмірі 100 % у статутному капіталі ПП «Автотитул», розміром 100 грн, та автомобіля марки Skoda Fabia, 2006 року випуску, об`єм потужності двигуна 1198 см. куб.
Хмельницький апеляційний суд правильно зазначив, що накладення арешту на частку у статутному капіталі не перешкоджає здійсненню господарської діяльності ПП «Автотитул», оскільки обмежується лише право власника на розпорядження майном, і діє до вирішення спору по суті. 
Також судом апеляційної інстанції вірно зазначено, що оскільки метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони інтересів заявника від можливих недобросовісних дій відповідача щодо відчуження належного йому автомобіля, з метою забезпечення реального та ефективного виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь заявника, то є необхідність забезпечення позову шляхом накладення заборони на відчуження автомобіля Skoda Fabia, яка належить ОСОБА_1 .
Встановивши, що предметом спору, який виник між сторонами у справі, є стягнення боргу з ОСОБА_1 у розмірі 79 200,00 євро, що за офіційним курсом Національного Банку України складає 3 174 993,36 грн, а також те, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або забезпечити ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивача, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову, шляхом накладення арешт на частку у статутному капіталі (фонді) ПП «Автотитул» у розмірі 100 грн, що становить 100% статутного капіталу та належить ОСОБА_1 та накладення обтяження на транспортний засіб, Skoda Fabia, належного ОСОБА_1 , у вигляді заборони його відчуження.
 
Часткове задоволення заяви про забезпечення позову та застосування апеляційним судом такого заходу забезпечення позову, як накладення арешту                   на частку у статутному капіталі (фонді) та заборона відчуження автомобіля,                               є співмірним із заявленими позовними вимогами, забезпечують збалансованість інтересів сторін, і не порушують права учасників судового процесу.
Відповідно до вимог абзацу 6 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
Зі змісту касаційної скарги та оскаржуваного судового рішення вбачається, що скарга є необґрунтованою, правильне застосовування судом апеляційної інстанції норм процесуального права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, а наведені у касаційній скарзі доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності судового рішення та зводяться до переоцінки доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.
Керуючись частиною четвертою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Бурлаки Ярослава Анатолійовича на постанову Хмельницького апеляційного суду від 22 червня 2023 року у справі за заявою ОСОБА_2 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, відмовити.
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявникові.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                                Г. В. Коломієць
                                                                                                                       
 Б. І. Гулько
                                                                                                                       
Д. Д. Луспеник