ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2023 року 
м. Київ

справа № 640/15942/19
адміністративне провадження № К/990/15597/23 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Білак М.В., 
суддів: Уханенко С.А., Губської О.А.,
розглянувши у порядку письмового провадження справу
за касаційною скаргою ОСОБА_1 
на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 вересня 2020 року (головуючий суддя - Чудак О.М.)
та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 06 квітня 2023 року (головуючий суддя - Мельничук В.П., судді: Лічевецький І.О., Оксененко О.М.)
у справі №640/15942/19
за позовом ОСОБА_1 
до Служби безпеки України
про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
I. ПРОЦЕДУРА
1.          16 серпня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив:
-          визнати протиправним і скасувати наказ Служби безпеки України від 25 травня 2019 року №659-ос про його звільнення;
-          поновити його на посаді, яку він обіймав перед звільненням;
-          стягнути на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 31 травня 2019 року і до моменту фактичного поновлення.
2.          В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 27 травня 2019 року його в усній формі повідомлено про звільнення зі служби та вилучено посвідчення співробітника Служби безпеки України. Разом з тим, враховуючи, що копію наказу про звільнення він отримав лише 29 липня 2019 року, просив визнати поважними причини пропуску місячного строку звернення до суду та поновити такий строк.
3.          Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 серпня 2019 року відкрито провадження у справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження, а також поновлено ОСОБА_1 строк звернення до суду, оскільки на стадії відкриття провадження за наявними матеріалами позовної заяви відсутні відомості про отримання позивачем копії наказу або трудової книжки в день звільнення.
4.          В подальшому, відповідач звернувся до суду з клопотанням, в якому просив залишити позов без розгляду, обґрунтовуючи його тим, що позивач звернувся до суду з пропуском встановленого місячного строку, оскільки дізнався про спірний наказ 27 травня 2019 року.
5.          Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 вересня 2020 року клопотання представника Служби безпеки України задоволено. Визнано неповажними причини пропуску ОСОБА_1 строку звернення до суду. Адміністративний позов ОСОБА_1 до Служби безпеки України про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу залишено без розгляду.
6.          Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 06 квітня 2023 року залишено без змін ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 вересня 2020 року.
7.          У поданій касаційній скарзі скаржник з посиланням на порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
8.          Ухвалою Верховного Суду від 08 травня 2023 року відкрито касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою. 
II. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
9.          Залишаючи без розгляду адміністративний позов суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що будь-яких доказів на підтвердження того, що позивач звертався до відповідача з метою отримання копії оскаржуваного наказу починаючи з 27 травня 2019 року (день, коли позивач дізнався про спірний наказ) до 19 липня 2019 року (дата складання адвокатського запиту), позивачем до суду першої інстанції не надано, тобто не доведено вжиття заходів, з наслідками яких (отримання копії наказу) позивач пов`язує звернення до суду.
10.          Крім того, посилання позивача, як на поважну причину пропуску строку звернення до адміністративного суду, на те, що копію спірного наказу отримано лише 27 липня 2019 року у відповідь на адвокатський запит, з якого необхідно обраховувати строк звернення до суду, не може бути прийнято судом до уваги, оскільки, по-перше, як встановлено судом першої інстанції позивач дізнався про спірний наказ 27 травня 2019 року, по-друге, порушення прав пов`язане з прийняттям відповідного рішення, а не з моментом отримання копії такого рішення.
III. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ
11.          В обґрунтування касаційної скарги скаржник зазначає, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваної ухвали порушено положення статті 123 КАС України, відповідно до якої передумовою настання відповідних наслідків для позивача у спірних правовідносинах є надання можливості останньому скористатися правом подати заяву, в якій вказати інші причини поважності пропущеного строку, ніж ті, які були зазначені в первинній заяві про поновлення строку у разі визнання їх судом неповажними.
12.          У постанові Верховного Суду від 23 вересня 2020 року у справі №640/5645/19 зазначено, що правила процесуального закону щодо надання можливості позивачу подати заяву про поновлення пропущеного строку або вказати інші причини поважності пропущеного строку, слід застосовувати як на стадії відкриття провадження у справі, так і на стадії розгляду справи після відкриття провадження у справі (частини третя, четверта статті 123 КАС України).
13.          Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 19 січня 2023 року у справі №805/3127/17-а.
14.          Крім того, на думку скаржника, судами першої та апеляційної інстанції порушено застосування норм права, що підлягають застосуванню при визначенні моменту з якого має застосовуватись місячний строк звернення до суду. Посилаючись на положення статті 233 КЗпП України, зазначає, що для працівників у спорах про звільнення - місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. Оскільки копію наказу Служби безпеки України №659-ОС від 25 травня 2019 року він отримав 29 липня 2019 року, то строк для звернення до суду не є пропущеним.
15.          Також скаржник послався на постанову Верховного Суду від 23 березня 2023 року в справі №160/8432/20, відповідно до якої, для звернення особи до суду з позовом, який стосується поновлення на публічній службі, встановлено місячний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Таким чином, законодавець виходить не тільки з безпосередньої обізнаності особи про факти порушення її прав, а й об`єктивної можливості цієї особи знати про такі факти.
16.          Крім того, скаржник зазначив, що у постанові від 06 липня 2020 року у справі №1340/4763/18 Верховний Суд дійшов висновку, що КАС України і КЗпП України передбачають, що для звернення до суду у справах про звільнення встановлено місячний строк, який обчислюється з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.
17.          Аналогічні висновки були викладені в постановах Верховного Суду від 11 квітня 2018 року у справі №9815/4532/16, від 21 лютого 2020 року у справі №9420/334/19, від 20 листопада 2019 року у справі №9420/333/19.
18.          Також, у постановах Верховного Суду від 11 квітня 2018 року у справі №815/4532/16, від 21 лютого 2020 року у справі №420/334/19, від 20 листопада 2019 року у справі №420/333/19, від 06 липня 2020 року у справі №1340/4763/18 викладено правову позицію, відповідно до якої строк звернення до адміністративного суду з вимогами про скасування наказу про звільнення необхідно обчислювати з дня ознайомлення з ним.
19.          Скаржник вважає, що до моменту подання позовної заяви вживав заходи та вчиняв дії щодо ознайомлення з наказом про звільнення. Перебіг позовної давності був перерваний його зверненням з заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви до Окружного адміністративного суду міста Києва.
20.          Всупереч статті 47 КЗпП України відповідач у день звільнення йому не надав копії наказу про звільнення, копію наказу він отримав 29 липня 2019 року на адвокатський запит його представника. Без ознайомлення з текстом спірного наказу, він міг би в повній мірі здійснити захист своїх прав та інтересів.
21.          Серед іншого скаржник вказує на порушення судом першої інстанції статті 193 КАС України, яка встановлює строки розгляду справи.

IV. ОЦІНКА ВЕРХОВНОГО СУДУ

22.           Верховний Суд, перевіривши і обговоривши доводи касаційної скарги, виходячи з меж касаційного перегляду, визначених статтею 341 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), вважає за необхідне зазначити таке.
23.          Касаційне провадження у справі відкрите з підстави оскарження судового рішення, зазначеної в частині другій статті 328 КАС України, та посилання скаржника на порушення судом першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права.
24.          Перевіряючи правильність застосування судами попередніх інстанції норм процесуального права необхідно вказати таке.
25.          Відповідно до частини другої статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
26.          За приписами статті 5 КАС України установлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.
27.          Частиною першою статті 118 КАС України визначено, що процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.
28.          Згідно з частиною першою статті 120 КАС України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.
29.          За змістом статті 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк. Пропуск строку, встановленого законом або судом учаснику справи для подання доказів, інших матеріалів чи вчинення певних дій, не звільняє такого учасника від обов`язку вчинити відповідну процесуальну дію.
30.          Згідно з частиною першою, п`ятою статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.
31.          Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду визначені у статті 123 КАС України, відповідно до якої у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.
32.          Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.
33.          Якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.
34.          Якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.
35.          Відповідно до пункту 8 частини першої статті 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо є підстави, визначені частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.
36.          Спір у цій справі пов`язаний зі звільненням з публічної служби, оскарженням наказу Служби безпеки України від 25 травня 2019 року №659-ос про звільнення.
37.          З вказаним позовом до суду позивач звернувся 16 серпня 2019 року та просив поновити строк звернення до суду.
38.          Так, згідно з приписами процесуального закону, умовою прийнятності позовної заяви до розгляду є її відповідність вимогам щодо форми і змісту, які визначені у статті 160, 161 КАС України, а також дотримання строків звернення до суду, обов`язкове подання переліку матеріалів, що повинні бути додані до неї, у тому числі щодо сплати судового збору та, у разі пропуску строку звернення до суду, подання відповідного клопотання про його поновлення, доказів поважності причин його пропуску.
39.          Відповідно до пунктів 3, 5 частини першої статті 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).
40.          Частиною першою статті 169 КАС України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, встановлюється спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
41.          Окрім того, частинами тринадцятою, п`ятнадцятою статті 171 КАС України передбачено повноваження суду першої інстанції у разі встановлення після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 160, 161 цього Кодексу, постановити ухвалу про залишення заяви без руху та надати строк для усунення її недоліків, і залишення її без розгляду в разі, якщо відповідно до ухвали суду у встановлений строк ці недоліки не усунуті.
42.          Частиною дев`ятою статті 171 КАС України визначено, що в ухвалі про прийняття заяви до розгляду та відкриття провадження у справі, зокрема, зазначається результат вирішення заяв і клопотань позивача, що надійшли разом із позовною заявою, якщо їх вирішення не потребує виклику (повідомлення) сторін.
43.          З обставин цієї справи слідує, що ОСОБА_1 , звертаючись до суду з цією позовною заявою, одночасно заявив клопотання про поновлення пропущеного строку звернення до суду із наведенням причин поважності такого пропуску та просив суд його поновити.
44.          Ухвалою від 28 серпня 2019 року Окружний адміністративний суд міста Києва поновив строк звернення до суду, відкрив провадження у цій справі та дійшов висновку про її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. 
45.          Водночас, відповідач звернувся до суду з клопотанням, в якому просив залишити позов без розгляду, обґрунтовуючи його тим, що позивач звернувся до суду з пропуском встановленого місячного строку, оскільки дізнався про спірний наказ 27 травня 2019 року.
46.          Позивач, у свою чергу, у запереченнях послався на те, що 26 червня 2019 року подав заяву про забезпечення позову до подання позовної заяви (справа №640/11590/19). Але оскільки суд не задовольнив його вимоги, він був змушений звертатись через представника з адвокатським запитом щодо отримання оспорюваного наказу. На думку позивача, оскільки до моменту подання позовної заяви він вживав заходи та вчиняв дії щодо ознайомлення з наказом про звільнення, в той час як перебіг позовної давності був перерваний його зверненням з заявою про забезпечення позову, строк звернення із позовом до суду пропущений з поважної причини, а тому просив відмовити в задоволенні клопотання відповідача.
47.          Після цього, суд першої інстанції 21 вересня 2020 року постановив оскаржувану ухвалу, якою визнав неповажними причини пропуску ОСОБА_1 строку звернення до адміністративного суду та залишив позовну заяву без розгляду на підставі частини третьої статті 123, пункту 8 частини першої статті 240 КАС України. За наслідками перегляду цієї ухвали в апеляційному порядку Шостий апеляційний адміністративний суд постановою від 06 квітня 2023 року залишив її без змін.
48.          Надаючи оцінку доводам касаційної скарги про порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права при постановленні оскаржуваних рішень, колегія суддів виходить із такого.
49.          Суд уважає за необхідне зазначити, що процесуальне законодавство встановлює певний порядок дій суду при виявленні недоліків, зокрема, позовної заяви. Як у випадку невиконання вимог статті 160 КАС України щодо форми та змісту позовної заяви, так і вимог щодо дотримання строку звернення до суду, зокрема, відсутності відповідного клопотання про його поновлення чи визнання вказаних у ньому причин неповажними, - позовна заява залишається без руху.
50.          З аналізу положень статей 123, 171 КАС України слідує, що питання дотримання позивачем строку звернення з позовом з`ясовується судом на стадії відкриття провадження, а його пропуск є підставою для повернення позовної заяви, якщо суд дійде висновку, що причини, з яких його пропущено, не відповідають критеріям поважності.
51.          Водночас, процесуальний закон передбачає можливість суду повернутися до вирішення питання дотримання позивачем строку звернення до суду й після відкриття провадження, і у разі встановлення неповажності причин пропуску такого строку постановити ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду.
52.          Закріплений у частинах першій - третій статті 123 КАС України порядок дає підстави для висновку, що в обох випадках (як і до, так і після відкриття провадження) застосуванню процесуальних наслідків пропуску строку звернення до суду має передувати оцінка судом зазначених у заяві позивача причин пропуску такого строку.
53.          До відкриття провадження у справі реалізація відповідних процесуальних гарантій відбувається шляхом залишення позовної заяви, поданої за межами строків звернення до суду, без руху з пропозицією подати заяву про його поновлення або вказати інші, ніж ті, що зазначені у позовній заяві, підстави для поновлення строку.
54.          Подібним чином законодавець урегулював й механізм залишення позовної заяви без розгляду з підстав пропуску строку звернення до суду, факт якого встановлено після відкриття провадження у справі, закріпивши у частині третій статті 123 КАС України те, що позов залишається без розгляду, якщо позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними.
55.          Колегія суддів зазначає, що залишення позовної заяви без руху - це процесуальна дія, яка застосовується судом з метою усунення позивачем недоліків позовної заяви та дотримання порядку її подання.
56.          При цьому, в ухвалі про залишення позовної заяви без руху суд повинен чітко зазначити недоліки такої заяви та встановити спосіб і строк їх усунення. У разі подання позивачем клопотання про поновлення строку звернення з позовною заявою суд повинен надати йому оцінку та вирішити шляхом визнання/невизнання причин пропуску такого строку поважними/неповажними.
57.          Крім того, системний аналіз положень статті 123 КАС України дає підстави для висновку, що передумовою настання відповідних наслідків для позивача у спірних правовідносинах є надання можливості останньому скористатися правом подати заяву, у якій вказати інші поважні причини пропуску строку, ніж ті, які були зазначені у первинній заяві про поновлення строку та які були визнані судом неповажними.
58.          Верховний Суд у справі №640/5645/19 (постанова від 23 вересня 2020 року) щодо застосування положень частин третьої та четвертої статті 123 КАС України дійшов висновку про те, що правила процесуального закону щодо надання можливості позивачу подати заяву про поновлення пропущеного строку або вказати інші причини поважності пропущеного строку, слід застосовувати як на стадії відкриття провадження у справі, так і на стадії розгляду справи після відкриття провадження у справі.
59.          На неможливість залишення позовної заяви без розгляду з підстав пропуску строку звернення до суду без надання позивачеві можливості заявити клопотання про поновлення такого строку Верховний Суд указував у постановах від 11 лютого 2021 року у справі №140/2046/19, від 10 червня 2020 року у справі №620/1715/19, від 03 грудня 2020 року у справі №817/660/18, від 17 березня 2021 у справі №160/3092/20, від 18 березня 2021 у справі №640/23204/19, від 20 квітня 2021 року у справі №640/17351/19, від 14 липня 2022 року у справі №380/10649/21, від 30 січня 2023 року у справі №640/10031/20 і Суд не знаходить підстав застосовувати інший підхід до тлумачення вимог статті 123 КАС України.
60.          Разом із тим, матеріали справи не містять процесуальних рішень суду першої інстанції щодо надання можливості позивачу скористатися правом подати заяву, в якій вказати інші причини поважності пропуску строку звернення до суду.
61.          Підсумовуючи неведене колегія суддів констатує, що суд першої інстанції, застосовуючи частину третю статті 123 та пункт 8 частини першої статті 240 КАС України неправомірно залишив позовну заяву без розгляду, допустивши при цьому порушення вимог частини першої статті 123, статті 169 та частини тринадцятої статті 171 КАС України, не залишивши позовну заяву без руху із зазначенням недоліків, які необхідно усунути, чим не надав позивачу можливості повідомити про інші причини поважності пропуску строку звернення до суду.
62.          Суд апеляційної інстанції на вказані особливості залишення без розгляду позовної заяви з підстав пропуску строку звернення до суду уваги не звернув і процесуальних порушень суду першої інстанції не виправив.
63.          При цьому Суд зазначає, що не оцінює поважність наведених позивачем причин пропуску строку звернення до суду, оскільки суд першої інстанції не дотримався процесуального порядку вирішення питання щодо поважності їх пропуску.
64.          З огляду на наведене Верховний Суд уважає, що судами попередніх інстанцій порушено норми процесуального права, що призвело до постановлення незаконних рішень, які перешкоджають подальшому провадженню у цій справі.
65.          Частиною першою статті 353 КАС України визначено, що підставою для скасування ухвали судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали судом першої інстанції та (або) суду апеляційної інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.
66.          Таким чином, зважаючи на приписи статті 353 КАС України, касаційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржувані судові рішення - скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.
67.          У цьому зв`язку колегія суддів зауважує, що 15 грудня 2022 року набрав чинності Закон України від 13 грудня 2022 року №2825-IX «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду», яким ліквідовано Окружний адміністративний суд міста Києва та утворено Київський міський окружний адміністративний суд із місцезнаходженням у місті Києві.
68.          У пункті 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону встановлено, що з дня набрання ним чинності до початку роботи Київського міського окружного адміністративного суду справи, підсудні окружному адміністративному суду, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Київ, розглядаються та вирішуються Київським окружним адміністративним судом.
69.          Враховуючи наведене, адміністративна справа №640/15942/19 направляється для продовження розгляду до Київського окружного адміністративного суду.
70.          З огляду на результат касаційного розгляду, судові витрати розподілу не підлягають.
Керуючись статтями 345, 353, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 вересня 2020 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 06 квітня 2023 року у справі №640/15942/19 скасувати.

Справу №640/15942/19 направити до Київського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................
М.В. Білак
О.А. Губська 
С.А. Уханенко, 
Судді Верховного Суду