Справа № 163/1753/23  Провадження №33/802/572/23 	Головуючий у 1 інстанції:Шеремета С. А. 	
	Доповідач: Денісов  В. П.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2023 року                                                                 місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Денісов В.П., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, – ОСОБА_1 , його захисника – адвоката Марчука М.С., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 10 серпня 2023 року щодо нього,

В С Т А Н О В И В:
Вказаною постановою  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП із накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, із позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік, стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 коп. судового збору.
Згідно з постановою  ОСОБА_1 визнаний винним за те, що 28.07.2023 об 11 год 47 хв на 488 км АД М-07 сполученням "Київ-Ковель-Ягодин" керував автомобілем «Фольцваген Пассат», номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.9(а) Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
Не погоджуючись із судовим рішенням, ОСОБА_1 оскаржує його з мотивів незаконності і невмотивованості. Просить рішення місцевого суду щодо нього скасувати, а провадження у справі – закрити за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення. 
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши ОСОБА_1 та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу у повному обсязі та просили скасувати рішення судді і закрити провадження у справі, доходжу висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Відповідно до вимог ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Положення ст.280 КУпАП регламентують, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Приписами ст.251 КУпАП визначено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному  законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
На думку апеляційного суду, місцевим судом вказаних норм Закону дотримано.
Так, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 28.07.2023 серії ААД № 241919, 28.07.2023 об 11 год 47 хв на 488 км АД М-07 сполученням "Київ-Ковель-Ягодин"  ОСОБА_1 керував автомобілем «Фольцваген Пассат», номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.9(а) Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.1).
Протокол про адміністративне правопорушення підписаний особою, яка притягається до адміністративної відповідальності. Зауваження до протоколу відсутні (а.с.1).
У графі протоколу «пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення» вказано: «Пояснення надано на відеозаписі» (а.с.1). 
З матеріалів справи вбачається, що поліцейські роз`яснили  ОСОБА_1 права, передбачені ст.268 КУпАП, адже у відповідній графі протоколу: «гр-ну (ці)  ОСОБА_1 роз`яснено його (її) права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП, повідомлено, що розгляд справи відбудеться 10.08.2023 о 14 год 00 хв у Любомльському районному суді Волинської області», де наявний підпис  ОСОБА_1 , що свідчить про ознайомлення правопорушника із його правами (а.с.1).
На переконання апеляційного суду, протокол про адміністративне правопорушення складений із дотриманням вимог ст.ст.254, 256 КУпАП, а тому є належним і допустимим доказом в розумінні положень ст.251 КУпАП.
Положення ст.266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі Інструкції) визначають, якщо поліцейський уповноваженого підрозділу НПУ виявляє ознаки стану алкогольного сп`яніння у водія транспортного засобу (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів; порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці), у зв`язку з чим є законні підстави вважати, що останній перебуває у такому стані, то має право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння.
Оскільки у водія ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, працівники поліції мали право запропонувати йому пройти відповідно до встановленого порядку огляд для визначення стану сп`яніння.
Це підтверджується і відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції (а.с.8).
Зокрема, як вбачається з відеофіксації події, причиною зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 був непристебнутий ремінь безпеки (а.с.8, час відео: 00:01:07).
Коли працівник поліції запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці, останній погодився. Результат тесту показав 1,05 ‰ (а.с.8, час відео: 00:06:21), що більше як в 5 раз перевищує допустиму норму.
На пропозицію поліцейського пройти такий огляд у медичному закладі ОСОБА_1 спочатку погодився (а.с.8, час відео: 00:06:27), але згодом відмовився їхати (а.с.8, час відео: 00:06:33).
Отже, вказаний відеозапис спростовує доводи апелянта про те, що поліцейські не доставили ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я для проходження огляду, так як підстави для огляду водія у закладі охорони здоров`я чітко регламентовані положеннями ч.3 ст.266 КУпАП. 
Тому дії поліцейських повністю відповідають приписам статті 266 КУпАП.
Крім того, у справі наявні акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів що знижують увагу та швидкість реакції, які також підтверджують винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.3-4).
Згідно з результатом тестування за допомогою приладу «Драгер 6820», ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння з показником 1,05 ‰ (а.с.2).
Тому, на переконання апеляційного суду, зазначені докази у даній справі є належними та допустимими в розумінні положень ст.251 КУпАП. Піддавати їх сумніву у суду апеляційної інстанції немає підстав, оскільки вони повністю узгоджуються між собою та відтворюють фактичні обставини даної справи.
Сукупність вищенаведених доказів повністю спростовує доводи апеляційної скарги сторони захисту про відсутність доказів на підтвердження винуватості  ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, яке ставиться йому у провину.
Твердження апелянта про те, що працівник поліції по телефону вказував результати технічного приладу 1,5 ‰, а не 1,05‰ жодним чином не спростовують вищенаведених доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. 
З огляду на наведене, вважаю, що винуватість  ОСОБА_1 у порушенні п.2.9(а) Правил дорожнього руху та вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є повністю доведеною сукупністю належних та допустимих доказів у розумінні ст.251 КУпАП, які містяться у матеріалах справи. 
На думку апеляційного суду, накладаючи адміністративне стягнення, суддя, згідно з вимогами ч.2 ст.33 КУпАП, урахував характер правопорушення, дані про особу винного, ступінь суспільної небезпеки вчиненого, конкретні обставини справи та обґрунтовано визначив безальтернативне стягнення у виді штрафу із позбавленням права керування транспортними засобами, визначене санкцією ч.1 ст.130 КУпАП.
Нові докази, які спростовували б висновки суду першої інстанції, суду апеляційної інстанції надані не були. 
Враховуючи вищенаведене, постанова судді є законною та обґрунтованою, а тому підстав для скасування оскаржуваного судового рішення з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, апеляційний суд не вбачає. 
На підставі наведеного та керуючись ст.294 КУпАП, 

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  – залишити без задоволення, а постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 10 серпня 2023 року щодо нього – без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її проголошення, є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя Волинського апеляційного суду                         В.П. Денісов