ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2023 року	Львів	Справа № 500/2158/23 пров. № А/857/15871/23	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді Судової-Хомюк Н.М.
суддів  Онишкевича Т.В., Сеника Р.П.
за участі секретаря судового засідання Демчик Л.Р.
представник позивача: не з`явився 
представник відповідача: Войтович Н.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в  місті Львові апеляційну скаргу Управління освіти, культури, молоді, і спорту, праці та соціального захисту населення Зборівської міської ради на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 18 липня 2023 року у справі № 500/2158/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління освіти, культури, молоді, і спорту, праці та соціального захисту населення Зборівської міської ради Тернопільського району Тернопільської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -
суддя у І інстанції Дерех Н.В.,
час ухвалення рішення 12 год. 48 хв.,
місце винесення рішення м. Тернопіль,
дата складання повного тексту рішення 24.11.2023,-

                                                В С Т А Н О В И В:

У травні 2023 року ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся в суд з позовом до Управління освіти, культури, молоді, і спорту, праці та соціального захисту населення Зборівської міської ради (далі - відповідач) в якому просив: 
-визнати протиправним рішення відповідача, яке оформлено Повідомленням за №83 від 01.05.2023 року про відмову в призначенні компенсації в наданні соціальних послуг на непрофесійній основі;
-зобов`язати відповідача здійснити призначення та виплату позивачу за період з квітня 2023 року компенсацію як фізичній особі, яка надає соціальні послуги на непрофесійній основі, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 23.09.2020 року №859 «Деякі питання призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі».    
На обґрунтування позовних вимог зазначає, що не погоджується з рішенням відповідача, яке оформлене повідомленням за №83 від 01 травня 2023 року про відмову позивачу в призначенні компенсації в наданні соціальних послуг на непрофесійній основі. Позивач вважає, що Висновок відповідача про відсутність потреби ОСОБА_2 у наданні соціальних послуг з догляду сформований всупереч Порядку подання та оформлення документів, призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі, затверджених Постановою КМУ №859 від 23 вересня 2020 року «Деякі питання призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі», а також із порушенням наказу Міністерства соціальної політики України №37 від 29 січня 2021 року «Про затвердження форм документів, необхідних для призначення компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі». Просить врахувати, що факт наявності порушення функцій організму, через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися, ОСОБА_2 встановлено Висновком ЛКК за формою первинної облікової документації № 080-4/о, який не скасований та не визнаний протиправним, згідно якого рекомендовано отримання соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі від фізичної особи. 

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 18 липня 2023 року позов задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано рішення Управління освіти, культури, молоді і спорту, праці та соціального захисту населення Зборівської міської ради, оформлене Повідомленням №83 від 01.05.2023, щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 компенсації з надання соціальних послуг з догляду на непрофесійній основі ОСОБА_2 .
Зобов`язано Управління освіти, культури, молоді і спорту, праці та соціального захисту населення Зборівської міської ради повторно розглянути питання щодо призначення та виплати ОСОБА_1 компенсації з надання соціальних послуг з догляду на непрофесійній основі ОСОБА_2 , та прийняти відповідне рішення.
У решті позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із ухваленим рішенням, його оскаржив відповідач, який вважає, що оскаржуване рішення прийняте з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.          
В обґрунтування апеляційних вимог, покликається на те, що згідно із нормами зазначеного Порядку №859 від 23.09.2023 «Деякі питання призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають послуги з догляду на непрофесійній основі»,  особа вважається такою, що потребує надання соціальних послуг, якщо за результатами комплексного визначення ступеня індивідуальних потреб особи їй установлено IV чи V групу рухової активності. Вказує, якщо за результатами комплексного визначення індивідуальних потреб сума балів становить більше ніж 54 бали, особа не потребує надання соціальних послуг з догляду, якщо сума балів становить від 54 до 0 балів потребує. Апелянт зазначає, що відповідно до висновку за результатами комплексного визначення індивідуальних потреб ОСОБА_2 (шляхом проставляння балів) за результатами комплексного визначення індивідуальних потреб отримав 86 балів
Позивач правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

У відповідності до вимог частини першої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції зазначає про наступне. 

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що відповідно до Акта про встановлення фактичного місця проживання №79/02-16 від 19.04.2023, позивач проживає за адресою АДРЕСА_1 (без реєстрації), зареєстрований с.Плесківці. Вищевазаний акт також складений про те, що згідно опитування сусідів, встановлено, що заявник проживає без реєстрації за адресою АДРЕСА_1 ; зі слів дідуся ОСОБА_2 , внук ОСОБА_1 здійснює за ним догляд.
Одночасно, 19.04.2023 комісією Зборівської міської ради Тернопільського району Тернопільської області складено Акт проведення обстеження сім`ї за №79/02-76, яким рекомендовано надати компенсацію ОСОБА_1 , який надає соціальні послуги на непрофесійній основі дідусеві ОСОБА_2 , зазначено, що проживають разом, і ведуть спільне господарство.
Крім того, згідно Акта щодо обстеження матеріально-побутових умов проживання №56/02-21 від 24.03.2023, внаслідок обстеження комісією Зборівської міської ради Тернопільського району Тернопільської області виявлено що в даний час за адресою у будинку ОСОБА_2 проживає троє осіб: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 - дружина і ОСОБА_1 (внук) без реєстрації; четверо осіб, зареєстрованих, проживають за кордоном.
Відповідно до довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12ААВ №210654, ОСОБА_2 встановлено ІІ групу інвалідності «довічно».
Згідно Висновку №2059 від 28.09.2022 про наявність порушення функцій організму, через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися і потребують соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі (медична документація, форма первинної облікової документації №080-4/о, ОСОБА_2 , інваліду ІІ групи «довічно», рекомендовано отримання соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі від фізичної особи.
21.04.2023 ОСОБА_2 звернувся до Управління соціальної політики Тернопільської міської ради із заявою про згоду отримувати соціальні послуги, та цього ж дня 21.04.2023 позивач звернувся до відповідача із заявою про згоду надавати соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі.
За наслідками розгляду поданої позивачем заяви відповідачем прийнято рішення, яке оформлено Повідомленням за №83 від 01 травня 2023 року про відмову позивач в призначенні компенсації в наданні соціальних послуг на непрофесійній основі відповідно до постанови №859 від 23.09.2020 «Деякі питання призначення і виплати компенсації фізичних особам, які надають соціальні послуги на непрофесійній основі», мотивуючи тим, що згідно висновку про результати комплексного визначення ступеня індивідуальних потреб особи, яка потребує надання соціальних послуг ОСОБА_2 не встановлено ІV чи V групу рухової активності, тому особа не потребує надання соціальних послуг з догляду (рішення комісії з питань комплексного визначення ступеня індивідуальних потреб особи, яка потребує надання соціальних послуг, протокол №27 від 25.04.2023).
Позивач вважаючи рішення відповідача протиправними, звернувся до суду з позовом.
Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що рішення відповідача суперечить Висновку №2059 про наявність порушення функцій організму, через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися і потребують соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі (медична документація, форма первинної облікової документації №080-4/о), та згідно якого ОСОБА_2 інваліду ІІ групи «довічно», рекомендовано отримання соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі від фізичної особи. Крім того, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачем було подано всі  необхідні документи, які визначені п.7 Порядку №859, та не встановлено обставин за наявності яких відповідна компенсація згідно положень Порядку № 859 не призначається.
Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції щодо часткового задоволення позовних вимог, та зазначає наступне.
Статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані  діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Розглядувані правовідносини регулюються приписами Закону України № 2671-VIII від 17.01.2019 «Про соціальні послуги» (далі Закон № 2671-VIII).
Зокрема, відповідно до ст.1 Закону № 2671-VIII соціальні послуги - дії, спрямовані на профілактику складних життєвих обставин, подолання таких обставин або мінімізацію їх негативних наслідків для осіб/сімей, які в них перебувають. Особі/сім`ї можуть надаватися одна або одночасно декілька соціальних послуг. Порядок організації надання соціальних послуг затверджується Кабінетом Міністрів України;
Згідно з ч.ч.6 і 7 статті 13 Закону № 2671-VIII фізичні особи, які надають соціальні послуги з догляду відповідно до цього Закону без здійснення підприємницької діяльності, можуть надавати соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі без проходження навчання та дотримання державних стандартів соціальних послуг отримувачам соціальних послуг з числа членів своєї сім`ї, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права і обов`язки та є: 1) особами з інвалідністю I групи; 2) дітьми з інвалідністю; 3) громадянами похилого віку з когнітивними порушеннями; 4) невиліковно хворими, які через порушення функцій організму не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися; 5) дітьми, яким не встановлено інвалідність, але які є хворими на тяжкі перинатальні ураження нервової системи, тяжкі вроджені вади розвитку, рідкісні орфанні захворювання, онкологічні, онкогематологічні захворювання, дитячий церебральний параліч, тяжкі психічні розлади, цукровий діабет I типу (інсулінозалежні), гострі або хронічні захворювання нирок IV ступеня, дітьми, які отримали тяжку травму, потребують трансплантації органу, потребують паліативної допомоги. Перелік зазначених тяжких захворювань, розладів, травм, станів дітей, яким не встановлено інвалідність, затверджує Кабінет Міністрів України.
Фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду відповідно до цього Закону без здійснення підприємницької діяльності, виплачується компенсація за догляд.
Відповідно до статті 21 Закону № 2671-VIII рішення про надання чи відмову у наданні соціальних послуг за рахунок бюджетних коштів приймає структурний підрозділ з питань соціального захисту населення уповноважених органів системи надання соціальних послуг, передбачених пунктами 2 і 3 частини першої статті 11 цього Закону.
Рішення про надання чи відмову у наданні соціальних послуг приймається протягом 10 робочих днів з дня одержання заяви, звернення, повідомлення про надання соціальних послуг за результатами оцінювання потреб особи/сім`ї у соціальних послугах. Рішення про відмову у наданні соціальної послуги може бути оскаржено у судовому порядку.
Згідно з Порядком подання та оформлення документів, призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі, затверджений Постановою КМУ № 859 від 23.09.2020р. «Деякі питання призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі» (далі Порядок №859):
Згідно з пунктом 1 цей Порядок встановлює механізм призначення і виплати компенсації за догляд (далі - компенсація), що призначається фізичній особі, яка надає соціальні послуги з догляду без провадження підприємницької діяльності на непрофесійній основі, без проходження навчання та дотримання державних стандартів соціальних послуг (далі - фізична особа, яка надає соціальні послуги) особам із числа членів своєї сім`ї, які спільно з нею проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки (далі - соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі) та є: особами з інвалідністю I групи; дітьми з інвалідністю; громадянами похилого віку з когнітивними порушеннями; невиліковно хворими, які через порушення функцій організму не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися; дітьми, яким не встановлено інвалідність, але які є хворими на тяжкі перинатальні ураження нервової системи, тяжкі вроджені вади розвитку, рідкісні орфанні захворювання, онкологічні, онкогематологічні захворювання, дитячий церебральний параліч, тяжкі психічні розлади, цукровий діабет I типу (інсулінозалежний), гострі або хронічні захворювання нирок IV ступеня, дітьми, які отримали тяжку травму, потребують трансплантації органів, потребують паліативної допомоги відповідно до переліку тяжких захворювань, розладів, травм, станів, що дають право на одержання державної допомоги на дитину, якій не встановлено інвалідність, надання такій дитині соціальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2018 р. № 1161 (Офіційний вісник України, 2019 р., № 9, ст. 306).
Пунктом 2 передбачено, що  компенсація не призначається: 1) фізичним особам, які надають соціальні послуги особам, зазначеним у пункті 1 цього Порядку, якщо такі особи отримують: соціальні послуги з догляду вдома, паліативного, стаціонарного догляду; виплати на догляд відповідно до Законів України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», «Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю», «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», «Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю» (крім осіб з інвалідністю з дитинства I групи); 2) фізичним особам, які надають соціальні послуги та отримують допомогу на догляд відповідно до Закону України «Про психіатричну допомогу»; 3) фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду без провадження підприємницької діяльності на професійній основі. 
Для отримання компенсації фізичною особою, яка надає соціальні послуги, подаються до уповноваженого органу заява про згоду надавати соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі та документи/відомості у паперовій або електронній формі, зазначені в пункті 7 цього Порядку (Пункт 6).
Особою/законним представником особи, яка потребує надання соціальних послуг, подається заява про згоду отримувати соціальні послуги.
Відповідно до пункту 14  компенсація призначається з місяця звернення за нею, якщо протягом місяця з дня звернення подано всі необхідні документи. Рішення про призначення компенсації або про відмову в її наданні приймається уповноваженим органом протягом 10 днів з дати подання документів, зазначених у пункті 7 цього Порядку, і наступного дня після його прийняття надсилається фізичній особі, яка надає соціальні послуги.
Наказом Міністерства охорони здоров`я України № 407 від 09.03.2021р. «Про затвердження форм первинної облікової документації та інструкцій щодо їх заповнення, що використовуються у закладах охорони здоров`я» затверджено форму первинної облікової документації № 080-4/о «Висновок про наявність порушення функцій організму через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися і потребують соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі» та інструкцію щодо її заповнення.
Згідно Інструкції щодо заповнення форми первинної облікової документації № 080-4/о «Висновок про наявність порушення функцій організму через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися і потребують соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі» висновок надається закладами охорони здоров`я усіх рівнів надання медичної допомоги (п.2).
Висновок надається особі або законному представнику особи, яка потребує надання соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі відповідно до Порядку подання та оформлення документів, призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 вересня 2020 року № 859 (п.4). У пункті 4 Висновку вказуються рекомендовані соціальні послуги: денного догляду, догляду вдома, паліативного догляду вдома; отримання соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі від фізичної особи (п.7).
Висновок призначений для надання до структурних підрозділів з питань соціального захисту населення районної, районної у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчих органів міської, міста обласного значення, районної в місті (у разі утворення) ради, сільської, селищної, міської ради об`єднаної територіальної громади за місцем проживання/перебування особи, якій надаються соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі, або до структурного підрозділу, що визначений договором про співробітництво територіальних громад для вирішення питання призначення особі соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі (п.9).
Предметом розглядуваного спору є оскарження винесеного Управлінням освіти, культури, молоді і спорту, праці та соціального захисту населення Зборівської міської ради, яка оформлено Повідомлення за №83 від 01.05.2023 року, у призначенні ОСОБА_1 компенсації в наданні соціальних послуг на непрофесійній основі (а.с. 6).
Разом з тим, офіційний Висновок про результати комплексного визначення індивідуальних потреб надання соціальних послуг позивача не оскаржувався ( а.с. 48). 
Як встановлено під час судового розгляду, підставою такої відмови слугували те, що          згідно висновку про результати комплексного визначення ступеня індивідуальних потреб особи, яка потребує надання соціальних послуг ОСОБА_2 не встановлено ІV чи V групу рухової активності, тому особа не потребує надання соціальних послуг з догляду (рішення комісії з питань комплексного визначення ступеня індивідуальних потреб особи, яка потребує надання соціальних послуг, протокол №27 від 25.04.2023).
Матеріали справи підтверджують про те, що вказаним Висновком нараховано 86 балів, які складаються з Шкали оцінки можливості виконання складних дій у загальній кількості 13 балів, Шкали оцінки можливості виконання елементарних  дій у загальній кількості 73 бали, а разом 86 балів, що фактично виключає можливість отримання соціальних послуг з догляду, оскільки Порядком подання та оформлення документів, призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі, затверджений Постановою КМУ № 859 від 23.09.2020р. «Деякі питання призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі» (далі Порядок №859) визначено отримання суми балів від 54 до 0 – як підстава для  отримання соціальних послуг з догляду. 
Оскаржуючи Повідомлення за №83 від 01.05.2023 року,  позивачем помилково визнано вказаний документ як рішення суб`єкта владних повноважень яким порушено право позивача.  
Суд апеляційної інстанції зазначає, що загальними вимогами, які висуваються до акта індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття, а тому Повідомлення за №83 від 01.05.2023 року не підпадає під ознаки акта індивідуальної дії. 
Рішення про надання чи відмову у наданні соціальних послуг приймається протягом 10 робочих днів з дня одержання заяви, звернення, повідомлення про надання соціальних послуг за результатами оцінювання потреб особи/сім`ї у соціальних послугах.
Рішення про надання чи відмову у наданні соціальних послуг не пізніше трьох робочих днів після його прийняття видається або надсилається заявнику. У рішенні про надання соціальних послуг обов`язково зазначаються результати оцінювання потреб особи/сім`ї у соціальних послугах та надавач соціальних послуг. Рішення про відмову у наданні соціальних послуг має бути вмотивованим.
У відповідності до вимог статті 2 Закону України «Про соціальні послуги» , соціальні послуги надаються для досягнення таких цілей:
1) профілактика складних життєвих обставин;
2) подолання складних життєвих обставин;
3) мінімізація негативних наслідків складних життєвих обставин.
Статтею 13 вказаного закону визначено, що до надавачів соціальних послуг недержавного сектору належать підприємства, установи, організації, крім визначених частиною другою цієї статті, громадські об`єднання, благодійні, релігійні організації, фізичні особи - підприємці та фізичні особи, які надають соціальні послуги з догляду відповідно до цього Закону без здійснення підприємницької діяльності.
Фізичні особи, які надають соціальні послуги з догляду відповідно до цього Закону без здійснення підприємницької діяльності, можуть надавати соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі без проходження навчання та дотримання державних стандартів соціальних послуг отримувачам соціальних послуг з числа членів своєї сім`ї, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права і обов`язки та є:
1) особами з інвалідністю I групи;
2) дітьми з інвалідністю;
3) громадянами похилого віку з когнітивними порушеннями;
4) невиліковно хворими, які через порушення функцій організму не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися;
5) дітьми, яким не встановлено інвалідність, але які є хворими на тяжкі перинатальні ураження нервової системи, тяжкі вроджені вади розвитку, рідкісні орфанні захворювання, онкологічні, онкогематологічні захворювання, дитячий церебральний параліч, тяжкі психічні розлади, цукровий діабет I типу (інсулінозалежні), гострі або хронічні захворювання нирок IV ступеня, дітьми, які отримали тяжку травму, потребують трансплантації органа, потребують паліативної допомоги. Перелік зазначених тяжких захворювань, розладів, травм, станів дітей, яким не встановлено інвалідність, затверджує Кабінет Міністрів України.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції прийняте рішення з порушенням норм чинного законодавства.

Колегія суддів також враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок, крім іншого, акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.
Також згідно позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформованої, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Відповідно до ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315, п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції вирішив його скасувати та ухвалити нове рішення, оскільки судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права.

Керуючись ч. 3 ст. 243, ст.ст. 241, 242, 308, 310, 315, 317, 321, 325, 328, 370 КАС України, суд –

                                                      П О С Т А Н О  В И В:
Апеляційну скаргу Управління освіти, культури, молоді, і спорту, праці та соціального захисту населення Зборівської міської ради задовольнити. 
Рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 18 липня 2023 року у справі № 500/2158/23 – скасувати та прийняти нову постанову якою у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Управління освіти, культури, молоді, і спорту, праці та соціального захисту населення Зборівської міської ради Тернопільського району Тернопільської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії – відмовити. 

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 

Головуючий суддя	 	Н. М. Судова-Хомюк 	
судді	 	Т. В. Онишкевич 	
 	 	Р. П. Сеник  	
Повне судове рішення складено 12 грудня 2023 року