ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

07 грудня 2023 року 	м. Дніпро	справа № 280/4567/22	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Божко Л.А. (доповідач),
                               суддів:  Суховарова А.В., Олефіренко Н.А.,     
  
розглянувши у порядку письмового провадження  апеляційну скаргу   ОСОБА_1      на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 27.01.2023 в адміністративній справі №280/4567/22 (суддя Конишева О.В.)  за позовом   ОСОБА_1    до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області  про  визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,- 
в с т а н о в и В:

У серпні 2022 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1  до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області , в якій позивач просила суд:  визнати протиправною бездіяльність головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, яка полягає у не зарахуванні певних періодів роботи ОСОБА_1 до страхового стажу для призначення пенсії;  зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 , періоди роботи:
з 12.06.2003  по 09.12.2003 - період отримання допомоги по безробіттю;
з 20.01.2004  по 30.01.2004 - період роботи в Жовтневому районному військовому комісаріаті м. Запоріжжя;
з 14.02.2004  по 28.02.2004 - період роботи в Жовтневому районному військовому комісаріаті м. Запоріжжя;
з 06.05.2004  по 28.05.2004 - період роботи в Жовтневому районному військовому комісаріаті м. Запоріжжя;
з 31.10.2004 по 01.12.2004- період роботи в територіальній виборчій комісії на виборах Президента України; 
з 26.03.2006  по 25.04.2006 (30 днів)- період роботи в територіальній виборчій комісії на виборах до Верховної Ради України.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 27.01.2023 р. в задоволенні адміністративного позову відмовлено.  
Рішення суду обгрунтоваено тим, що  у Реєстрі застрахованих осіб на ОСОБА_1 відсутні відомості стосовно сум заробітної плати та відомості щодо сплати страхових внесків, що унеможливлює здійснити зарахування вищевказаних періодів роботи до страхового стажу позивача.
Не погодившись з рішенням суду, позивач  подала   апеляційну скаргу, де просила скасувати рішення  суду першої інстанції та винести постанову про задоволення позовних вимог.
У поданій апеляційній скарзі позивач, зазначає, що вона не повинна відповідати за неналежне виконання підприємством -стахувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків, а отже, несплата підприємством страхових внесків не може бути підставою для не зарахування до страхового стажу позивача вищезазначених періодів роботи.  
Перевіривши рішення суду першої інстанції, в межах доводів апеляційної скарги, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла таких висновків.
Судом першої інстанції  встановлено, ОСОБА_1 з 25.02.2007 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області та отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” №1058.
Позивач зазначає, що при призначенні пенсії відповідачем до загального страхового стажу позивача не зараховано періоди з 12.06.2003 по 09.12.2003- період отримання допомоги по безробіттю; з 20.01.2004 по 30.01.2004- період роботи в Жовтневому районному військовому комісаріаті м. Запоріжжя (громадські роботи); з 14.02.2004 по 28.02.2004 - період роботи в Жовтневому районному військовому комісаріаті м. Запоріжжя (громадські роботи); з 06.05.2004 по 28.05.2004 - період роботи в Жовтневому районному військовому комісаріаті м. Запоріжжя (громадські роботи); з 31.10.2004  по 01.12.2004 - період роботи в територіальній виборчій комісії на виборах Президента України; з 26.03.2006 по 25.04.2006 (30 днів)- період роботи в територіальній виборчій комісії на виборах до Верховної Ради України.
Позивач звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області із заявою щодо перерахунку пенсії згідно Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”.
Листом від 05.07.2022 відповідач повідомив позивача, що оскільки згідно з довідкою Запорізького міського центра зайнятості № 1 від 04.04.2019 року № 1742/1 за період з 13.06.2003 року по 09.12.2003 року позивач отримував матеріальну допомогу по безробіттю без зазначення у який період (професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації), цей період не можливо зарахувати до страхового стажу. Крім того, зазначено, що відповідно до даних, зазначених в Індивідуальних відомостях про застраховану особу, в 2003 році наявна сплата страхових внесків за січень (за 1 календарний день) підприємством Запорізькі міські електричні мережі. Відповідно до ч. 2 розділу IV Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - Реєстр застрахованих осіб), затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18.06.2014 року № 10-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 27 березня 2018 року № 8-1), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19 квітня 2018 року за № 476/31928, в Реєстрі застрахованих осіб містяться персоніфіковані відомості про застрахованих осіб та інформація про нарахування страхових внесків, про страховий стаж, кількість календарних днів перебування у трудових та цивільно-правових відносинах, що подаються страхувальниками у складі звітності. Довідка ОК-5 — це сформована індивідуальна відомість про застраховану особу з реєстру застрахованих осіб. Довідка ОК-5 формується починаючи з 2000 року та містить відомості про суми заробітку для нарахування соціальних  виплат (у тому числі доплата до мінімальної заробітної плати) і страховий стаж. Дані про розміри нарахованого доходу (заробітної плати), які враховуються для обчислення пенсії, наявні у реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - Реєстр застрахованих осіб). Трудовий стаж до 01.01.2004 року обчислюється відповідно записів в трудовій книжні, на підставі Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637, за період роботи починаючи з 01.01.2004 року, за даними, що містяться в Реєстрі застрахованих осіб. Враховуючи вищезазначене, розрахунок пенсійної виплати здійснений на підставі наданих позивачем документів та сплачених страхових внесків. Розмір пенсії розраховано вірно та в подальшому буде переглядатися відповідно до змін законодавства.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.
Відповідно до  статті 46 Конституції України  громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Статтею 8 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»  передбачене право громадян на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.
Відповідно до  статті 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», страхові внески - це кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
Страхувальники - це роботодавці та інші особи, які відповідно до закону сплачують єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або є платниками відповідно до цього  Закону.
Відповідно до положень  статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Період, протягом якого особа, яка підлягала загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню на випадок безробіття, отримувала допомогу по безробіттю (крім одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності), включається до страхового стажу.
Згідно із  статтею 20 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі.
Обчислення страхових внесків застрахованих осіб, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього  Закону  нараховуються страхові внески.
Страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.
Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.
Відповідно до  статті 106 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»  відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, оскільки здійснює нарахування страхових внесків із заробітної плати застрахованої особи.
Отже, обов`язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків  законом  покладено на страхувальника, який здійснив нарахування цього внеску та утримання його із заробітної плати позивача.
Відповідно до частини першої статті 60  Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття»  (в редакції, станом на час виникнення спірних правовідносин) право на допомогу по безробіттю залежно від страхового стажу мають застраховані особи, визнані в установленому порядку безробітними, страховий стаж яких протягом 12 місяців, що передували реєстрації особи як безробітної, становить не менше ніж шість місяців за даними Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
За правилами частини 4 цієї статті загальна тривалість виплати допомоги по безробіттю не може перевищувати 360 календарних днів протягом двох років, а для осіб, зазначених у частині другій  статті 6 цього Закону  та абзаці третьому частини четвертої  статті 7 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб"  1706-18, - 180 календарних днів.
Для осіб передпенсійного віку (за 2 роки до настання права на пенсію) тривалість виплати допомоги по безробіттю не може перевищувати 720 календарних днів.
Відповідно до частини 7 статті 23  цього Закону  порядок надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності, встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, за погодженням з правлінням Фонду.
Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 20.11.2000 №307, чинного на час виникнення спірних правовідносин, затверджено Порядок надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності.
Цим порядком, серед іншого, передбачено строки, на які призначається допомога по безробіттю та підстави для припинення її виплати, серед яких, зокрема, є закінчення строку на який її було призначено.
Відповідно до частини 2 цієї статті порядок реєстрації, перереєстрації та ведення обліку громадян, які шукають роботу, і безробітних у територіальних органах центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, визначається Кабінетом Міністрів України.
На виконання зазначеної норми  постановою КМ України від 20.03.2013 №198, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин, затверджено Порядок реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу.
Цим Порядком, серед іншого, визначено процедуру реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, центром зайнятості державної служби зайнятості.
За змістом наведених актів законодавства виплата допомоги по безробіттю та перебування на обліку безробітних є самостійними процедурами з окремими строками та підставами для їх початку та припинення. При цьому, період перебування на обліку в центрі зайнятості як безробітного і строк виплати допомоги не співпадають.
Відповідно до частини першої  статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»  страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Період, протягом якого особа, яка підлягала загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню на випадок безробіття, отримувала допомогу по безробіттю (крім одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності) та матеріальну допомогу у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації, включається до страхового стажу.
Таким чином, законом передбачено можливість зарахування до страхового стажу лише період, протягом якого особа отримувала допомогу по безробіттю, а не весь період перебування особи на обліку в центрі зайнятості як безробітного.
Під час розгляду справи судом першої інстнції встановлено, що відповідно до  довідки Запорізького обласного центру зайнятості № 3675/01-25 від 17.12.2020, в якій зазначено, що у період з 13.06.2003 по 09.12.2003 ОСОБА_1 отримувала одноразову матеріальну допомогу на двох осіб, що перебували на її утриманні відповідно до п. 2 ст. 28 Закону України “Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття”.
Зазначена допомога надавалась безробітним, у яких закінчився строк виплати допомоги по безробіттю та за умови, що середньомісячний сукупний дохід на члена сім`ї не перевищує прожиткового мінімуму, встановленого законом.
          Крім того, як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи,  Відповідно до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування Індивідуальних відомостей про застраховану особу (форма ОК-5) щодо ОСОБА_1 відомості щодо сум нарахованої заробітної плати та інформація про сплату страхових внесків за період роботи з 20.01.2004 по 30.01.2004, з 14.02.2004 по 28.02.2004, з 06.05.2004 по 28.05.2004, з 31.10.2004 по 01.12.2004 та з 26.03.2006 по 25.04.2006 у Реєстрі застрахованих осіб відсутня.
За таких обставин відповідач, за відсутності за спірний період відомостей про позивача у системі персоніфікованого обліку правомірно відмовив зарахувати цей період до страхового стажу позивача.
Зазначена позиція суду узгоджується із висновками  Верховного Суду викладеними у постанові № 638/7217/16-а від 20.04.2022
Зважаючи на те, що доводи апеляційної скарги висновки суду першої інстанції не спростовують, підстави для скасування оскарженого рішення суду, передбачені  статтею 317 Кодексу адміністративного судочинства України, відсутні.
Керуючись статтями  315,  316,  321,  322,  325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
          
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1    -залишити без задоволення. 
Рішення  Запорізького окружного адміністративного суду від 27.01.2023 - залишити без змін. 
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, за винятком наявності підстав передбачених п. 2 ч. 5  ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя                                                                      Л.А. Божко 

                               суддя                                                                      А.В. Суховаров 

                               суддя                                                                      Н.А. Олефіренко