УХВАЛА

11 жовтня 2023 року 
м. Київ
справа №240/15850/20
адміністративне провадження № Зн/990/22/23  

Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Коваленко Н.В., перевіривши заяву Державного підприємства "Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№ 73)" про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Верховного Суду від 22.03.2023 у справі за позовом Державної служби геології та надр України до Державного підприємства "Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№ 73)" про припинення права користування надрами та за зустрічним позовом Державного підприємства "Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№ 73)" до Державної служби геології та надр України про визнання протиправним та скасування наказу,
У С Т А Н О В И В:
Державна служба геології та надр України звернулась до суду з позовом до Державного підприємства "Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№ 73)" про припинення права користування надрами, у якому просила припинити право користування надрами шляхом анулювання спеціального дозволу на користування надрами від 18.10.2006 № 4074, наданий Державному підприємству "Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№ 73)".
ДП "Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№ 73)" звернулось до суду з зустрічним позовом до Державної служби геології та надр України про визнання протиправним та скасування наказу, у якому просило визнати протиправним та скасувати наказ Державної служби геології та надр України від 10.03.2020 № 85 "Про поновлення, зупинення дії, анулювання спеціальних дозволів на користування надрами, встановлення термінів на усунення порушень та внесення змін до наказів" в частині, що стосується ДП "Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№ 73)".
Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 16.03.2021, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 02.08.2021, у задоволенні позову Державної служби геології та надр України до ДП "Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№ 73)" про припинення права користування надрами шляхом анулювання спеціального дозволу на користування надрами від 18 жовтня 2006 року № 4074 відмовлено.
Позовні вимоги ДП "Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№ 73)" до Державної служби геології та надр України про визнання протиправним та скасування рішення задоволено.
Визнано протиправним та скасовано наказ Державної служби геології та надр України від 10 березня 2020 року № 85 "Про поновлення, зупинення дії, анулювання спеціальних дозволів на користування надрами, встановлення термінів на усунення порушень та внесення змін до наказів" в частині, що стосується Державного підприємства "Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№ 73)".
Постановою Верховного Суду від 22.03.2023 касаційну скаргу Державної служби геології та надр України задоволено.
Рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 16.03.2021 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 02.08.2021 за первісним позовом скасовано та ухвалено нову постанову.
Позовні вимоги Державної служби геології та надр України задоволено.
Припинено право користування надрами шляхом анулювання спеціального дозволу на користування надрами від 18.10.2006 № 4074, наданого Державному підприємству "Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№ 73)".
Рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 16.03.2021 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 02.08.2021 за зустрічним позовом Державного підприємства "Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№ 73)" до Державної служби геології та надр України про визнання протиправним та скасування рішення залишено без змін.
13.07.2023 до Верховного Суду надійшла заява Державного підприємства "Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№ 73)" про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Верховного Суду від 22.03.2023 у справі № 240/15850/20 на підставі пункту 1 частини другої статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
Ухвалою від 18.07.2023 Верховний Суд залишив зазначену заяву без руху з тих підстав, що заявник належно не обґрунтував та не надав доказів того, що до ухвалення постанови Верховним Судом про існування обставин, які зазначені в заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, заявник не знав і не міг знати.

На виконання вимог ухвали Верховного Суду від 18.07.2023 заявник подав заяву, в якій зазначив, що до 04.07.2023 не мав інформації щодо повноти вжитих по усуненню недоліків та виконання припису № 2411-14/01 від 23.12.2019 заходів та їх достатності для продовження використання спеціального дозволу на користування надрами №4076 від 18.10.2006. 
Заявник зазначив, що лише з листа Державної служби геології та надр України від 04.07.2023 №3748/02-5/23 "Щодо розгляду листа" дізнався, що підстави, які слугували поданню первісного позову, а саме "неусунення відповідачем порушень, зазначених у приписі від 23.12.2019 №2411-14/01" перестали існувати під час даного касаційного провадження. 
Також заявник вказує на те, що у зв`язку із воєнним станом в Україні робота інспекційного порталу була припинена, а тому внесення інформації про виконання вимог припису від 23.12.2019 № 2411-14/06 до інспекційного порталу відбулося після касаційного розгляду Верховним Судом справи № 240/15850/20.
Заявник наголошує, що лист Державної служби геології та надр України від 27.12.2022 № 5116/02-5/2-22 ДП "Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№ 73)" не отримувало ні поштою, ні електронною поштою. Такий лист заявник отримав нарочно вже після ухвалення Верховним Судом постанови від 22.03.2023 у цій справі під час початку процедури анулювання спеціального дозволу на користування надрами № 4076 від 18.10.2006.
Відповідно до статті 361 КАС України судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами. Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є:
1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;
2) встановлення вироком суду або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі;
3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, яке підлягає перегляду.
При цьому нововиявлені обставини - це факти, від яких залежить виникнення, зміна чи припинення прав і обов`язків осіб, що беруть участь у справі, тобто юридичні факти. Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення, та породжують процесуальні наслідки, впливають на законність і обґрунтованість ухваленого без їх врахування судового рішення.
Верховний Суд наголошує, що під нововиявленою обставиною мається на увазі фактична обставина, яка має істотне значення і обставина, що з`явилася або змінилася після розгляду справи, не є підставою для перегляду справ. Тобто для визнання обставини нововиявленою недостатньо, щоб особа просто не знала про наявність певної істотної обставини, а потрібно, щоб вона і не могла знати про неї. Якщо вона все-таки могла знати про певну обставину за добросовісного ставлення до справи, тоді ця підстава для перегляду відсутня.
Тобто ключовим питанням, яке суд касаційної інстанції повинен встановити при розгляді даної заяви, є те, чи була відома та могла бути відома заявнику та обставина, що на час прийняття постанови Верховного Суду від 22.03.2023 вже були усунуті всі недоліки, які визначались у приписі від 23.12.2019 № 2411-14/01, та перестали існувати як підстави для задоволення позову Державної служби геології та надр України.
З доданих до заяви матеріалів Верховний Суд встановив, що 12.10.2022 ДП "Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№ 73)" звернулося до Державної служби геології та надр України з листом про усунення недоліків та виконання припису від 23.12.2019 № 2411-14/06.
20.12.2022 ДП "Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№ 73)" звернулося до Державної служби геології та надр України з листом про надання інформації щодо прийнятого рішення за результатами розгляду питання виконання вимог припису та подальшого використання спеціального дозволу на користування надрами від 18.06.2006 № 2411-14/06.
Листом від 27.12.2022 № 5116/02-5/2-22 Державна служба геології на надр України повідомила ДП "Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№ 73)" про те, що "порушення, виявлені в ході проведення перевірки, надрокористувачем усунені. Станом на 26.12.2022 спеціальний дозвіл на користування надрами № 4074 від 18.10.2006 є дійсним. Після відновлення роботи Інспекційного порталу інформація про виконання вимог припису Центрального міжрегіонального відділу Департаменту державного геологічного контролю Державної служби геології та надр України від 23.12.2019 № 2411-14/06 буде внесена в установленому порядку".
Слід зазначити, що заявник посилався на лист від 27.12.2022 № 5116/02-5/2-22 в первинній заяві про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Верховного Суду від 22.03.2023, яку Верховний Суд ухвалою від 31.05.2023 повернув з тих підстав, що заявник не навів обґрунтувань, що заявник не знав та не міг знати про такий лист до прийняття постанови Верховного Суду від 22.03.2023. При цьому заявник так і не зазначив, коли отримав лист від 27.12.2022, в якому повідомлялося про усунення недоліків та виконання спірного припису.
У повторно поданій заяві, яка розглядається, заявник вказує, що лист від 27.12.2022 отримав нарочно після ухвалення Верховним Судом постанови від 22.03.2023 у цій справі під час початку процедури анулювання спеціального дозволу на користування надрами № 4076 від 18.10.2006. 
На підтвердження зазначеного заявник надав суду касаційної інстанцій копії журналів реєстрації вхідної кореспонденції ДП "Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№ 73)" за період з 27.10.2022 по 14.02.2023. 
Однак надані докази не підтверджують твердження заявника, що лист від 27.12.2022 ДП "Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№ 73)" отримало нарочно після ухвалення Верховним Судом постанови від 22.03.2023.
При цьому заявник вкотре не зазначив конкретну дату, коли ДП "Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№ 73)" отримало лист від 27.12.2022, не надав докази на підтвердження дати отримання та не навів беззаперечних мотивів того, що заявник не міг знати про зміст такого листа до прийняття постанови Верховного Суду від 22.03.2023. Хоча вже станом на 03.04.2023 заявник безумовно знав про наявність цього листа, оскільки надав його копію разом із первинною заявою про перегляд за нововиявленими обставинами.
Водночас заявник наголошує, що лише з листа Державної служби геології та надр України від 04.07.2023 №3748/02-5/23 "Щодо розгляду листа" дізнався, що підстави, які слугували поданню первісного позову, а саме "неусунення відповідачем порушень, зазначених у приписі від 23.12.2019 №2411-14/01", перестали існувати під час даного касаційного провадження.
На противагу цьому Верховний Суд зауважує, що у листі від 27.12.2022 № 5116/02-5/2-22 чітко зазначено, що порушення, виявлені в ході проведення перевірки, надрокористувачем усунені.
Більш того, вперше із заявою про перегляд постанови від 22.03.2023 за нововиявленими обставинами ДП "Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№ 73)" звернулося 03.04.2023, тобто 03.04.2023 заявник безсумнівно знав та міг знати про обставини виконання припису. Це спростовує твердження заявника про те, що заявник лише з листа від 04.07.2023 №3748/02-5/23 дізнався, що підстави, які слугували поданню первісного позову перестали існувати під час даного касаційного провадження.
Крім того, невнесення інформації про виконання вимог припису від 23.12.2019 № 2411-14/06 до Інспекційного порталу не відміняє той факт, що заявник міг знати про виконання спірного припису.
Отже, заявник належно не обґрунтував та не надав доказів того, що до ухвалення постанови від 22.03.2023 Верховним Судом про існування обставин, які зазначені в заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, заявник не знав і не міг знати.
Таким чином, оскільки наведені заявником обставини та обґрунтування не відповідають вимогам пункту 1 частини другої статті 361 КАС України, суддя-доповідач дійшов висновку, що ДП "Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№ 73)" не виконано вимог ухвали про залишення заяви про перегляд за нововиявленими обставинами без руху.
Відповідно до статті 366 КАС України до заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 364 цього Кодексу, застосовуються правила статті 169 цього Кодексу.
Пунктом 1 частини четвертої статті 169 КАС України визначено, що позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк. 
За таких обставин, заява ДП "Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№ 73)" про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Верховного Суду від 22.03.2023 у справі № 240/15850/20 підлягає поверненню заявнику.
При цьому, виходячи із положень частини восьмої статті 169 КАС України, повернення заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.
Керуючись статтями 169, 366 КАС України, Верховний Суд
У Х В А Л И В:
1.          Заяву Державного підприємства "Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№ 73)" про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Верховного Суду від 22.03.2023 у справі № 240/15850/20 та додані до неї матеріали повернути заявнику.
2. Копію ухвали про повернення заяви надіслати учасникам справи.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не оскаржується.
Суддя                                                                                                               Н.В. Коваленко