ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
                                                                                   Головуючий І інстанції: Зінченко А.В.
21 листопада 2023 р.	Справа № 520/7637/22	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Мельнікової Л.В.,
Суддів: Бегунца А.О. ,  Рєзнікової С.С. ,
за участю секретаря судового засідання Колесник О.Е.
          розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду у місті Харкові справу за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_1 – адвоката Чухраєвої Надії Сергіївни на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 06 березня 2023 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Служби безпеки України, Управління Служби безпеки України в Харківській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу, -
В с т а н о в и в:
12.09.2022 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, яким просить:
- визнати протиправним та скасувати наказ Голови Служби безпеки України (далі – СБУ) від 19.03.2022 року № 329-ОС/дск яким за підпунктом «в» п. 61, п.п. «б» його звільнено з військової служби з дня виключення зі списків особового складу (за станом здоров`я) п. 3 ч. 5 ст. 26 Закону України від 05.03.1992 року № 2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі – Закон № 2232-XII) у відставку, з урахуванням часу на здавання посади, з 21.03.2022 року;
- визнати протиправним та скасувати наказ від 21.03.2022 року Управління Служби безпеки України в Харківській області (далі – УСБУ в Харківській області) № 2-ос/дск По особовому складу, згідно якого, відповідно до Положення про проходження військової служби військовослужбовцями СБУ його виключено із списків особового складу;
- поновити його в СБУ на посаді старшого оперуповноваженого 2 сектору ВС ВОД Управління Служби безпеки України в Харківській області;
- стягнути з УСБУ в Харківській області на його користь суму середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу з 21.03.2022 року без вирахування податків та обов`язкових платежів, в тому числі з урахуванням всіх надбавок, додаткових виплат, встановлених нормам чинного законодавства за час вимушеного прогулу.
В обґрунтування вимог позивач зазначає, що рішення про звільнення прийнято передчасно та незаконно, беручи до уваги, що передбачених законами та нормативними актами МОЗ та СБУ психіатричних оглядів перед прийняттям рішення про звільнення проведено не було, діагноз F 30.1 та подальший висновок про непридатність до військової служби із зняттям з військового обліку не підтверджений у встановлений законом спосіб, а тому звернувся до суду за захистом своїх прав та інтересів.
Заперечуючи вимоги адміністративного позову ОСОБА_1 , у відзиві УСБУ в Харківській області вказує, що з боку посадових осіб СБУ відсутні будь-які порушення встановленого нормативно-правовими актами порядку звільнення військовослужбовців з військової служби за медичними критеріями.
Крім того відповідач звернув увагу, що в доданих до позову копіях закордонного паспорту позивача присутні відмітки Державної прикордонної служби України про його виїзд за межі України до Республіки Болгарія 20.04.2022 року, тобто на цей час позивач був обізнаний про те, що він вже звільнений з військової служби та знятий з військового обліку, в іншому разі посадові особи Державної прикордонної служби не надали б дозвіл на виїзд з території України. 
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 03.03.2023 року  залишено без задоволення вимоги адміністративного позову ОСОБА_1 .
Висновок суду вмотивований тим, що під час звільнення позивача з військової служби в СБУ з боку посадових осіб УСБУ в Харківський області було дотримано всі вимоги нормативно-правових актів законодавства України, що регулюють відносини в сфері проходження військової служби в Службі безпеки України та внутрішніх нормативних актів СБ України, а саме: Закони України «Про Службу безпеки України», «Про військовий обов`язок і військову службу», «Положення про проходження військової служби в Службі безпеки України» затверджене Указом Президента України від 27 грудня 2007 року № 1262/2007, Наказ СБ України від 14.10.2008 року № 772 Про затвердження «Інструкції про організацію виконання Положення про проходження військової служби військовослужбовцями Служби безпеки України (зареєстрований в Міністерстві юстиції України 31.12.2008 року № 1323/16014), Розклад хвороб Положення про медичний огляд у Службі безпеки України, затвердженого наказом Центрального управління СБ України від 03.01.2019 року № 2/ДСК, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28.01.2019 року за номером 109/33080. 
Також суд зазначив, що позивачем в тексті позову не наведено жодної норми вищезазначених нормативних актів, які б були порушені посадовими особами УСБУ в Харківській області та СБУ при звільненні майора ОСОБА_1 з військової служби та виключенні його зі списків особового складу УСБУ в Харківській області.
Не погоджуючись із судовим рішенням, в апеляційній скарзі представник позивача ОСОБА_1 – адвокат Чухраєва Н.С., посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.
Аргументи, наведені представником позивача ОСОБА_1 – адвокатом Чухраєвою Н.С. в обґрунтування вимог апеляційної скарги, фактично аналогічні наведеному у позові. 
У відзиві на апеляційну скаргу СБУ просить залишити її без задоволення, а рішення суду, - без змін.
За приписами ст. 308 КАС України  суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги (ч. 1 ст. 308). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язкової підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 2 ст. 308).
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а судове рішення відповідно до положень ст. 316 КАС України слід залишити без змін, з наступних підстав.
Судом установлено, що ОСОБА_1 проходив військову службу на посаді старшого оперуповноваженого 2 сектору ВС ВОД УСБУ в Харківській області.
Відповідно до рапорту відповідального за відділ ОД Управління з дислокацією у м. Світловодськ – начальника сектору ОТД відділу ОД УСБУ в Харківській області майора Манойло Ю.О. від 10.03.2022 року на ім`я заступника начальника УСБУ в Харківській області полковника ОСОБА_2 , майор ОСОБА_3 доповів, що 10 березня поточного року до нього звернувся начальник 3 сектору ВС відділу ОД УСБУ в Харківській області підполковник ОСОБА_4 , який сповістив про неадекватну поведінку його підлеглого майора ОСОБА_1 , що виразилась у агресивній непередбачуваній поведінці та повідомленням про намір вчинити протиправні дії із застосуванням зброї стосовно заступника начальника відділу ОД Управління підполковника ОСОБА_5 під час його наступного приїзду до місця тимчасової дислокації підрозділу у м. Світловодськ Кіровоградської області. Провівши бесіду із майором ОСОБА_1 він впевнився у серйозності його намірів. Зокрема, майор ОСОБА_1 перебуваючи у вкрай збудженому непередбачуваному та агресивному стані з неповним розумінням того, що відбувається навколо нього повідомив, що вкрай незадоволений положенням в якому опинився підрозділ у теперішній ситуації та вбачає у цьому провину підполковника ОСОБА_5 , який виконує покладені на нього обов`язки у м. Харкові. При цьому, майор ОСОБА_1 збуджено та агресивно сповістив про свої наміри щодо усунення від виконання обов`язків заступника начальника відділу ОД Управління, шляхом застосування стосовно нього вогнепальної зброї. Доступ до вогнепальної зброї (пістолет Макарова, автомат Калашникова та 2 РГД - 5) у майора ОСОБА_1 є у зв`язку з виконанням ним службових завдань. Вважав, що поведінка майора ОСОБА_1 може свідчити про психічний розлад та призвести до негативних наслідків або втрат серед особового складу відділу ОД Управління. (а.с. 82)
          У відповідності до резолюції полковника ОСОБА_2 , було організовано добровільне обстеження ОСОБА_1 лікарем-психіатром в місті Кременчук Полтавської області - найближче до міста Світловодськ місце розтушування стаціонарної психіатричної установи Міністерства охорони здоров`я України.
12.03.2022 року, за результатами огляду ОСОБА_1 лікарем-психіатром Комунального підприємства «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги відокремлений підрозділ Обласна консультативна психоневрологічна поліклініка зі стаціонаром» ОСОБА_6 , ОСОБА_1 встановлений діагноз - маніакальний епізод без психотичних симптомів (код F 30.1 Міжнародної класифікації хвороб), що підтверджено наданою копією консультаційного висновку спеціаліста (а.с. 83).
Вказаний консультативний висновок спеціаліста від 12.03.2022 року направлений до відділу кадрового забезпечення Управління для опрацювання встановленим порядком.
Відділ кадрового забезпечення Управління на підставі консультативного висновку 13.03.2022 року видав направлення № 1 на медичний огляд ОСОБА_1 у Центральній військово-лікарський комісії Служби безпеки України (а.с. 84).
На підставі Направлення на медичний огляд № 1 виданого ВКЗ Управління, вищезазначеного консультативного висновку спеціаліста від 12.03.2022 року, 13.03.2022 року проведено медичний огляд ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за результатами якого йому встановлено той же самий діагноз - F 30.1 та винесено постанову ЦВЛК ВМУ СБ України: на підставі статті 16а Розкладу хвороб Положення про медичний огляд у Службі безпеки України, затвердженого наказом Центрального управління СБ України від 03.01.2019 року № 2/ДСК, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28.01.2019 року за номером 109/33030, майор ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнаний непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку по захворюванню пов`язаному з захистом Батьківщини, що підтверджено копією Довідки-висновку ЦВЛК ВМУ СБ України (а.с. 85).
14.03.2022 року, у відповідності до вимог п. 7.4. наказу СБУ від 14.10.2008 року Про затвердження «Інструкції про організацію виконання Положення про проходження військової служби військовослужбовцями СБУ (зареєстрований в Міністерстві юстиції України 31.12.2008 року № 1323/16014) із майором ОСОБА_1 проведені дві бесіди за участі керівників Управління та безпосереднього керівництва військовослужбовця, в ході яких йому було доведено підстави його звільнення з військової служби, доведено інформацію про особливості подання декларування та інше, про що складені відповідні Листки бесід (як того вимагає Положення про проходження військової служби в СБУ), від підпису яких майор ОСОБА_1 відмовився. Факт відмови від підпису листків бесіди комісійно засвідчено (а.с. 86-89).
15.03.2022 року за вх. № 178ЕП-ден до Управління по роботі з особовим складом СБ України надійшли для розгляду матеріали звільнення з військової служби майора ОСОБА_1 (Б-010283), старшого оперуповноваженого 2 сектору візуального спостереження відділу оперативного документування УСБУ в Харківській області, а саме: подання до звільнення на 2 арк., реєстр. № 70/11 від 03.2022 року (для службового користування); довідка – висновок ЦВЛК ВМУ СБУ № 1 від 13.03.2022 року на 1 арк. (відкрита інформація). (а.с. 90-92)
На підставі подання на звільнення майора ОСОБА_1 видано наказ СБУ від 19.03.2022 року № 329-ОС/дск - про звільнення майора ОСОБА_1 з військової служби за підпунктом «в» пункту 61, підпункту «б» (за станом здоров`я) пункту 3 частини п`ятої ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» у відставку, з урахуванням часу на передачу справ з 21.03.2022 року, на підставі чого Управлінням видано наказ від 21.03.2022 року № 2-ОС/ДСК про виключення із списків особового складу Управління майора ОСОБА_1 з 21.03.2022 року (а.с. 6).
Погоджуючись з висновком суду першої інстанції, колегія суддів зазначає, що відповідно до ч. 2  ст. 19 Конституції України  органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені  Конституцією  та законами України.
Відповідно до ст. 1 Закону України від 25.03.1992 року № 2229-XII «Про Службу безпеки України» (далі – Закон № 2229-XII) Служба безпеки України - державний орган спеціального призначення з правоохоронними функціями, який забезпечує державну безпеку України.
На Службу безпеки України покладається у межах визначеної законодавством компетенції захист державного суверенітету, конституційного ладу, територіальної цілісності, науково-технічного і оборонного потенціалу України, законних інтересів держави та прав громадян від розвідувально-підривної діяльності іноземних спеціальних служб, посягань з боку окремих організацій, груп та осіб, а також забезпечення охорони державної таємниці (ч. 1 ст. 2 Закону № 2229-XII).
Згідно із ч. 1, 2 ст. 19 Закону № 2229-XII кадри Служби безпеки України складають: співробітники-військовослужбовці, працівники, які уклали трудовий договір із Службою безпеки України, а також військовослужбовці строкової служби. Порядок обліку кадрів Служби безпеки України затверджується Головою Служби безпеки України.
До органів Служби безпеки України приймаються на конкурсній, добровільній і договірній основі громадяни України, здатні за діловими та моральними якостями, освітнім рівнем і станом здоров`я ефективно виконувати службові обов`язки. Критерії професійної придатності, зокрема юридичної обізнаності, визначаються кваліфікаційно-нормативними документами, які затверджуються Головою Служби безпеки України.
Відповідно до ч. 1 ст. 20 Закону № 2229-XII умови і порядок виконання своїх обов`язків співробітниками-військовослужбовцями Служби безпеки України визначаються укладеним договором (контрактом). На них, а також на військовослужбовців строкової служби поширюється порядок проходження військової служби у Збройних Силах України, визначений законодавством. Військовослужбовці Служби безпеки України приймають Військову присягу на вірність народу України.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби визначено Законом України від 25.03.1992 року № 2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі – Закон № 2232-XII).
Відповідно до ч. 1  ст. 2 Закону № 2232-XII військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами (ч. 4 ст. 2 Закону № 2232-XII).
          Порядок проходження військової служби за контрактом особами офіцерського складу, сержантського і старшинського складу, рядового складу Служби безпеки України, виконання ними військового обов`язку в запасі та особливості проходження військової служби в особливий період визначає Положення про проходження військової служби військовослужбовцями Служби безпеки України, затвердженого Указом Президента України від 27.12.2007 року № 1262/2007 (далі – Положення № 1262/2007)
          Відповідно до підпункту «в» пункту 61 Положення № 1262/2007 звільнення військовослужбовців з військової служби здійснюється у відставку, якщо вони досягли граничного віку перебування у запасі або визнані військово-лікарськими комісіями непридатними за станом здоров`я до військової служби з виключенням з військового обліку.
Підпунктом «б» п. 3 ч. 5 ст. 26 Закону № 2232-XII визначено, що контракт припиняється (розривається), а військовослужбовці, які проходять військову службу за контрактом, звільняються з військової служби за станом здоров`я - на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку.
Вказані правовідносини, врегульовані наказом Центрального управління СБ України від 03.01.2019 року № 2/дск «Про затвердження Положення про медичний огляд у Службі безпеки України» (далі - Наказ) та Інструкцією про порядок проведення обов`язкових психіатричних оглядів у Службі безпеки України, затвердженої наказом ЦУ СБ України № 310 від 17.07.2012 року (далі - Інструкція).
Так у відповідності до п. 1.1 Наказу, це Положення визначає організацію та порядок проведення у Службі безпеки України у мирний час та особливий період (крім особливого періоду, який охоплює воєнний час) медичного огляду військово-лікарськими комісіями співробітників-військовослужбовців СБУ.
У особливий період, який охоплює воєнний час, медичний огляд проводиться з урахуванням особливостей, визначених законодавством України, зокрема цим положенням.
На час винесення оскаржуваних наказів та висновку ВЛК, який став підставою для їх прийняття, діяв Указ Президента України від 24.02.2023 року № 64/2022, згідно якого - Воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.
Таким чином, враховуючи вимоги Наказу, його норми, під час дії воєнного стану слід застосовувати із врахуванням обмежень прав громадян, які введені під час дії воєнного стану.
Пунктом 4.13 Наказу визначено, що ВЛК при винесенні постанови:
оцінює висновки лікарів закладу охорони здоров`я СБУ (медична документація, висновки лікарів закладів охорони здоров`я, що не належать до системи СБУ, використовуються як додатковий матеріал);
направляє особу до закладів охорони здоров`я СБУ для проведення необхідних повторних (додаткових) медичних обстежень, - у разі виникнення сумнівів щодо достовірності наданої медичної документації, висновків лікарів закладів охорони здоров`я, що не належать до системи СБУ, з метою підтвердження або спростування відповідної інформації для встановлення остаточного діагнозу;
приймає колегіальне рішення, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому аналізі отриманих (підтверджених) результатів медичного огляду з урахуванням, зокрема характеру і умов передбачуваної оперативно-службової діяльності при проходженні особою військової служби в СБУ.
Відповідно до п. 12.3 Наказу постанови ВЛК про причинний зв`язок захворювання, поранення (травми, контузії або каліцтва) з проходженням військової служби або виконанням службових обов`язків виносяться за результатами медичного огляду відповідно до статей та граф Розкладу хвороб з урахуванням пояснень щодо їх застосування або заочно на підставі наявних документів особи (свідоцтва про хворобу або довідки ВЛК, з урахуванням записів у документах про первинне звернення за медичною допомогою, виписок з медичної карти стаціонарного (амбулаторного) хворого тощо, інших документів, оформлених у період проходження військової служби: військовий квіток, матеріали службового розслідування, архівні довідки тощо).
10.03.2022 року безпосередній керівник під час особистого спілкування із ОСОБА_1 , відмітив, що останній веде себе неадекватно, виявляє ознаки занепокоєння, допускає висловлювання щодо застосування вогнепальної зброї та вибухових предметів (ручних гранат) у відношенні до колег та місць зберігання зброї та майна Управління, що викликало певні, обґрунтовані сумніви у психічному здоров`ї ОСОБА_1 . Про вказані факти було складено рапорт на ім`я заступника начальника Управління полковника ОСОБА_2 ..
12.03.2022 року, за результатами огляду ОСОБА_1 лікарем-психіатром КП «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги відокремлений підрозділ Обласна консультативна психоневрологічна поліклініка зі стаціонаром» ОСОБА_6 , ОСОБА_1 встановлений діагноз - маніакальний епізод без психотичних симптомів (код F30.1 Міжнародної класифікації хвороб).
На підставі переданих Управлінням СБ України в Харківській області медичних документів (в тому числі і зазначеного вище консультативного висновку) Центральна ВЛК СБ України винесла постанову наступного змісту: на підставі статті 16а Розкладу хвороб Положення про медичний огляд у Службі безпеки України, затвердженого наказом Центрального управління СБ України від 03.01.2019 року № 2/ДСК, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28.01.2019 року за номером 109/33080, майор ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнаний непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку по захворюванню пов`язаному з захистом Батьківщини (а.с. 85).
Вказана довідка надійшла до кадрового підрозділу Управління СБ України в Харківській області.
У відповідності до пункт 5.32 Наказу, військовослужбовці, визнані ВЛК непридатними до військової служби з виключенням з військового обліку, підлягають звільненню незалежно від перебування на лікуванні у будь-яких закладах охорони здоров`я.
У відповідності до п.п. 3.1. та 3.2. Наказу, у разі незгоди з постановою ВЛК особа, яка пройшла медичний огляд, подає письмове звернення голові відповідної ВЛК, за результатами розгляду якого голова ВЛК приймає одне з таких рішень: 
призначає додаткове медичне обстеження для врахування його результатів при винесенні нової постанови ВЛК;
проводить повторний медичний огляд ВЛК;
направляє особу, за її згодою, до ЦВЛК для проходження медичного огляду та надсилає до ЦВЛК акт медичного огляду ВЛК та інші документи, що стосуються медичного огляду особи.
Оскарження постанов ВЛК здійснюється відповідно до законодавства України.
Колегія суддів зауважує, що матеріали справи не містять доказів звернення позивача до військово-медичного управління СБ України або до Служби безпеки України з приводу оскарження постанови ЦВЛК.
Позивач оскаржує наказ СБУ від 19.03.2022 року № 329-ОС/дск та наказ року УСБУ в Харківській області від 21.03.2022 № 2-ос/дск, проте, орган, на який покладено функції контролю за діяльністю ВЛК в системі СБУ - ВМУ СБУ не входить до складу відповідачів, так само і постанова ЦВЛК, що слугувала підставою для винесення оскаржуваних наказів не оскаржується та її відповідність законодавству не ставиться під сумнів.
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку, що відповідачі, після отримання довідки (постанови) ЦВЛК, якою ОСОБА_1 визнано непридатним до військової служби із зняттям з військового обліку, не мали змоги приймати інше рішення окрім його звільнення з військової служби та виключення із списків особової частини.
Відповідно до ч. 1  ст. 77 КАС України  кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених  статтею 78 цього Кодексу.
З наведених підстав, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необґрунтованість заявлених вимог адміністративного позову ОСОБА_1 .
Інші доводи апеляційної скарги та заперечення сторін на висновки колегії суддів не впливають.
При цьому, колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (№ 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (№ 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (RuizTorijav.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.
Згідно із ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Підстав для зміни розподілу судових витрат за наслідками апеляційного перегляду справи у відповідності до вимог ч. 6 ст. 139 КАС України немає.
Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 – адвоката Чухраєвої Надії Сергіївни залишити без задоволення, а рішення Харківського окружного адміністративного суду від 06 березня 2023 року, - без змін.
          Постанова Другого апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку на протязі тридцяти днів, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя 		Л.В. Мельнікова	
Судді	   	А.О. Бегунц    С.С. Рєзнікова