ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/2348/23 Справа № 202/12537/23 	  	Суддя у 1-й інстанції - Шофаренко Ю. Ф. Суддя у 2-й інстанції - Рябчун О. В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

08 листопада 2023 року                                                                 м. Дніпро

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Рябчун О.В., розглянувши апеляційну скаргу захисника Соколова В.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , подану на постанову Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 05 жовтня 2023 року, якою
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, 
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України,
встановила:

Постановою Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 05 жовтня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, та призначено стягнення у вигляді штрафу розміром 17000 грн, із позбавленням права керування транспортним засобом строком на 01 рік, також визначено зобов`язання сплати ним судового збору у розмірі 536,80 грн.
Відповідно до змісту постанови 17.06.2023 о 01 годині 40 хвилин у м. Краматорську, водій ОСОБА_1  керував транспортним засобом GELLY MR 7151A , державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився, що зафіксовано на камеру, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху. 
Не погодившись із рішенням суду захисник Соколов В.В. подав апеляційну скаргу із проханням про скасування рішення суду першої інстанції та закриття провадження по справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях його підзахисного складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтування своєї апеляційної скарги зазначає про відсутність в матеріалах справи направлення на огляд водія, яке, відповідно до Наказу Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09.11.2023 року, є обов`язковим.
Захисник звертає увагу на факт того, що працівниками поліції було порушено процедуру огляду водія на стан алкогольного сп`яніння, яка передбачена Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України МОЗ України 09.11.2015 року №1452/735.
Апелянт зазначає, що із долученого відеозапису вбачається, що працівниками поліції було запропоновано на місці транспортного засобу пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння, на що ОСОБА_1 впевнено погодився та поліцейський почав проводити такий огляд. Суду не надано доказів відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі. У зв`язку з вищевикладеним захисник зазначає, що огляд водія на стан сп`яніння був проведений з порушенням вимог ст.266 КУпАП, у зв`язку з чим такий огляд вважається недійсним. 
Крім того, ОСОБА_1 зазначав про залучення йому захисника, проте працівниками поліції таке клопотання було проігноровано. А суд першої інстанції розгляд справи здійснював без участі ОСОБА_1 , чим порушено право особи на захист.
В судове засідання апеляційної інстанції захисник Соколов В.В. та особа, яка притягується до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1  не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату та час судового розгляду, натомість надіслали клопотання про розгляд справи без їх участі. Їх неявка, відповідно до приписів ч.6 ст.294 КУпАП, не перешкоджає апеляційному розгляду 

Перевіривши витребувані із Індустріального районного суду міста Дніпропетровська матеріали провадження про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КпАП України, проаналізувавши зміст судової постанови та співставивши викладені у ній обставини із наявними у матеріалах доказами, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню підлягає за такими підставами.
Відповідно до вимог ст.ст. 245,280 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має з`ясувати, чи було вчинене правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Вищезазначені вимоги чинного законодавства при розгляді адміністративної справи судом першої інстанції не дотримані в повному обсязі.
Як на доказ винуватості ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд першої інстанції послався на протокол про адміністративне правопорушення, рапорт працівника поліції щодо обставин викладених у протоколі, відеозаписи з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів). 
Вказані докази апеляційний суд не може визнати належними, допустимими, достовірними та такими, які узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», і які свідчать про беззастережну винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, виходячи із наступного.
Відповідно до ст.266 КУпАП, «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (далі Порядок) та «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 р. № 1452/735 далі Інструкція), особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду”, затверджено Постановою КМУ від 17.12.2008 року №1103 (далі – Порядок).
Пунктом 6 Порядку передбачено, що водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.
Згідно із пунктом 8 Порядку (у редакції на момент складання протоколу про адміністративне правопорушення) у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
Матеріали справи, всупереч вищевикладеним вимогам, не містять направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, яке, відповідно до Наказу Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09.11.2023 року, є обов`язковим.
Відповідно до ч. 5 ст. 266 КУпАП, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Більше того, з наявного в матеріалах справи відеозапису із портативного відеореєстратора працівника патрульної поліції щодо складання адміністративних матеріалів за ч.1 ст.130 КУпАП щодо ОСОБА_1 вбачається, що під час спілкування з поліцейськими, водій погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. Відеозаписом не зафіксовано відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Крім того, як вбачається із відеозапису з нагрудної камери (відеореєстратора) працівників патрульної поліції, що здійснювали оформлення даного адміністративного правопорушення, відеозапис не є безперервним та постійно переривається.
Відповідно до п. 3.5 розділу ІІІ Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відео реєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них, затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції НП України від 03.02.2016р. № 100, після активації нагрудної відеокамери (відео реєстратора) все спілкування повинно бути записане безперервно. Отже, відеозапис не можна вважати належним та допустимим доказом по справі.
Всупереч чинному законодавству про адміністративні правопорушення, ОСОБА_1 не було відсторонено від керування транспортним засобом, про що свідчить відсутність в матеріалах справи відповідного документу встановленої форми, а саме, акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу.
Щодо доводів захисника про порушення місцевим судом вимог ст.268 КУпАП, у зв`язку із розглядом справи за відсутності його підзахисного, апеляційний суд зазначає, що його права, передбачені ст.268 КУпАП, були відновлені шляхом подання апеляційної скарги та надання йому можливості відстоювати свою позицію в апеляційному суді. 
За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що працівником патрульної поліції при складенні протоколу про адміністративне правопорушення були порушенні вимоги КУпАП та Інструкції, а судом першої інстанції при розгляді справи на ці порушення не було звернуто уваги, що в подальшому потягло за собою прийняття незаконного рішення.
Враховуючи вищевикладене, приходжу до висновку, що в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні належні та допустимі докази вини ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у зв`язку із чим, постанова суду про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП.
Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд, -
постановив:

Апеляційну скаргу захисника Соколова Володимира Віталійовича - задовольнити.
Постанову Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 05 жовтня 2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України - скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
Постанова апеляційного суду є остаточною та такою, що касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського 
апеляційного суду:                          О.В. Рябчун