УХВАЛА

05 жовтня 2023 року
м. Київ
Справа № 9901/218/21
Провадження № 11-131заі23
Велика Палата Верховного Суду у складі:
судді-доповідача Гриціва М. І., 
суддів Банаська О. О., Власова Ю. Л., Воробйової І. А., Григор`євої І. В., Гудими Д. А., Єленіної Ж. М., Желєзного І. В., Крет Г. Р., Лобойка Л. М., Пількова К. М., Ситнік О. М., Ткача І. В., Уркевича В. Ю., Усенко Є. А., Шевцової Н. В.
перевірила апеляційну скаргу ОСОБА_1 , який діє через адвоката Ямкового Владислава Івановича, про перегляд ухвали Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 16 січня 2023 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Президента України, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору на стороні відповідача - Рада національної безпеки і оборони України, про визнання незаконним та скасування Указу Президента України від 21 травня 2021 року № 203/2021 в частині, і
ВСТАНОВИЛА:
У червні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати незаконним та скасувати Указ Президента України від 21 травня 2021 року «Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)» в частині введення в дію позиції № 569 Додатку № 1 до Рішення Ради національної безпеки і оборони України від 14 травня 2021 року.
Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду ухвалою від 16 січня 2023 року відповідно до пункту 4 частини першої статті 240 Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС України) позовну заяву залишив без розгляду.
Такого висновку суд дійшов з огляду на те, що, ані позивач, ані його представник -адвокат Комлик В. В., які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судових засідань, призначених на 14 листопада 2022 року та на 16 січня 2023 року у Верховному Суді, без обґрунтування причин повторно не прибули на судове засідання, а також не надіслали клопотань про відкладення розгляду справи або заяви про розгляд справи за їхньої відсутності.
Суд також зазначив, що неявка до суду позивача свідчить про втрату ним інтересу до вирішення позову, оскільки будучи ініціатором судового розгляду справи, позивач насамперед має активно, не зловживаючи, використовувати власні процесуальні права, тобто здійснювати їх з метою, з якою такі права були надані. При цьому, визначальними процесуальними обов`язками позивача є забезпечення представництва власних інтересів при розгляді адміністративної справи, дотримання процесуальних строків.
ОСОБА_1 не погодився з ухвалою суду першої інстанції і 13 серпня 2023 року через свого представника адвоката Ямкового В. І. подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Суддя Великої Палати Верховного Суду ухвалою від 30 серпня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишив без руху та надав йому строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня вручення цієї ухвали. 
В ухвалі мовилося, що апелянт подав апеляційну скаргу про перегляд рішення Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 16 січня 2023 року з пропуском строку її оскарження. Представник ОСОБА_1 - адвокат Ямковий В. І. клопотав про поновлення цього строку. 
Але посилання представника позивача на те, що про існування оскаржуваного рішення позивач дізнався по спливу певного проміжку часу з рішення Дніпровського окружного адміністративного суду від 06 липня 2023 року у справі № 160/12965/21 та те, що представник позивача ознайомився з оскаржуваним рішенням 02 серпня 2023 року після його отримання, не були визнані обставинами непереборної сили, що завадили вчасно скористатися правом на подання апеляційної скарги. 
Суд запропонував скаржнику назвати інші поважні причини для поновлення строку, якщо такі є.
На виконання вимог ухвали про залишення скарги без руху представник позивача надіслав клопотання про поновлення пропущеного строку на звернення до суду.
Прохання мотивував тим, що з початком збройної агресії Російської Федерації ОСОБА_1 виїхав за межі України. Інтереси позивача у справі № 9901/218/21 представляв адвокат Комлик В. В., який перестав виходити на зв`язок з позивачем. Однак останній був переконаний, що адвокат продовжує здійснювати представництво його інтересів в суді.
Далі зазначає, що про існування ухвали Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 16 січня 2023 року ОСОБА_1 дізнався з рішення Дніпровського окружного адміністративного суду від 06 липня 2023 року у справі № 160/12965/21 і лише після цього звернувся до адвоката Ямкового В. І., з яким мав раніше укладений договір та надав йому доручення щодо здійснення представництва інтересів позивача у справі № 9901/218/21.
Як було зазначено раніше, з оскаржуваним судовим рішенням суду першої інстанції адвокат Ямковий В. І. ознайомився лише 02 серпня 2023 року після його отримання.
Велика Палата Верховного Суду ухвалою від 19 вересня 2023 року відтермінувала вирішення питання про відкриття чи відмову у відкритті апеляційного провадження, повернення без розгляду апеляційної скарги або залишення апеляційної скарги без руху та витребувала з Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду матеріали справи № 9901/218/21, щоб з`ясувати питання дотримання строків подання апеляційної скарги.
Велика Палата Верховного Суду дослідила доводи, наведені в клопотанні про поновлення пропущеного строку звернення до суду, перевірила матеріали справи і вважає, що немає підстав для визнання їх поважними й поновлення цього строку з огляду на таке.
Відповідно до частини першої статті 295 КАС України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Згідно із частиною другою цієї статті учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.
Як убачається з матеріалів справи судове рішення суд першої інстанції ухвалив 16 січня 2023 року. Строк на його апеляційне оскарження закінчився 31 січня 2023 року. 
Представник позивача адвокат Ямковий В. І у клопотанні про поновлення строку зазначив, що повний текст оскаржуваної ухвали суду першої інстанції отримав 02 серпня 2023 року.
Апеляційну скаргу до Великої Палати Верховного Суду надіслав 17 серпня 2023 року, тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження.
На користь задоволення клопотання про поновлення строку представник позивача послався на те, що останній (апелянт) виїхав за межі України і перебуває на території Угорщини, його інтереси у справі № 9901/218/21 представляв адвокат Комлик В. В., з яким було втрачено зв`язок. Копія оскаржуваного рішення ОСОБА_1 не вручалась.
Велика Палата Верховного Суду критично ставиться до означених доводів представника позивача з огляду на таке.
Відповідно до пункту 5 частини шостої статті 251 КАС України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Копію ухвали скеровано позивачу 18 січня 2023 року на його адресу для листування, що була зазначена у позовній заяві. Проте, конверт із рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, яким було надіслано копію цієї ухвали позивачу, 10 березня 2023 року повернувся на адресу суду першої інстанції з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». 
За правилами пунктів 99, 116, 117 Правил надання послуг поштового зв`язку (затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року № 270) у разі відсутності адресата поштові відправлення повертаються об`єктом поштового зв`язку відправнику за закінченням встановленого строку зберігання.
Водночас, до повноважень адміністративних судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв`язку з позначками «за закінченням терміну зберігання», «адресат вибув», «адресат відсутній» і т. п., з урахуванням конкретних обставин справи можуть вважатися належними доказами виконання адміністративним судом обов`язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій.
Тим часом копію ухвали представнику позивача Комлику В. В. суд надіслав через підсистему «Електронний кабінет» 17 січня 2023 року. Ця ухвала була доставлена представнику цього самого дня о 19 годині 34 хвилини, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа. 
Згідно із частиною сьомою статті 251 КАС України, якщо копію судового рішення вручено представникові, вважається, що його вручено й особі, яку він представляє.
Отже, оскаржувана ухвала Касаційного адміністративного суду у складі Верховного суду від 16 січня 2023 року вважається такою, що вручена ОСОБА_1 належним чином.
Втім, у межах строку, встановленого статтею 295 КАС України, позивач та його представник апеляційної скарги не подали. 
Велика Палата Верховного Суду звертає увагу на те, що поважними причинами пропуску строку звернення до суду визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій.
Дотримання строків оскарження судового рішення є однією із гарантій додержання у суспільних відносинах принципу правової визначеності, як складової принципу верховенства права. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними та після завершення таких строків, якщо ніхто не звернувся із скаргою до суду вищої інстанції, відносини стають стабільними.
Як видно з перебігу події подання апеляційної скарги, на адресу місцезнаходження чи перебування скаржника, яку він зазначив у своїй позовній заяві, коли звертався з позовом до відповідача, суд вчасно направив копію оскарженого судового рішення. З позиції унормованого порядку подання апеляційної скарги вважається, що позивач не був обмежений у можливості отримати копію цього судового рішення і ознайомитися з ним, та у разі незгоди з цим рішенням вчасно подати апеляційну скаргу. 
Позивач копію повного тексту ухвали фактично не отримав з власної волі, бо тільки з відомих йому причин змінив місце проживання, місцезнаходження чи перебування із зазначеного в позовній заяві, на інше місце перебування, яке знаходиться за кордоном. Позивач не повідомив суду про зміну місця проживання і про нове його місцезнаходження. Справжність таких дій в апеляційній скарзі та в клопотанні про поновлення строку на оскарження під сумнів ніким не ставиться.
Нема заперечень й стосовно того, що копію повного тексту судового рішення отримав й представник позивача. Скаржник не зазначив обставин, які би доводили існування об`єктивних причин, через які його представник не зміг вчасно подати апеляційну скаргу.
Не наведено обставин, які би хоч як ілюстрували припинення відносин представництва між ОСОБА_1 та його представником адвокатом Комликом В. В. Те, що представник позивача Комлик В. В. перестав виходити на зв`язок стосується добросовісності та належності виконання останнім своїх обов`язків представника, неналежне виконання яких, однак, не може слугувати підставами для поновлення строку на оскарження.
Отож, зміст наведених обставин, їх фактична та правова природа дають привід вважати, що підстав для визнання пропуску строку апеляційного оскарження з поважних причин скаржник не навів.
Посилання скаржника на конкретні події та дати, коли він та його новий представник - адвокат Ямковий В. І. ознайомилися з повним тестом оскарженого судового рішення, як на чинники, від виникнення яких і потрібно вести відлік строку апеляційного оскарження, а також на подання апеляційної скарги від моменту фактичного ознайомлення з повним текстом оскарженого судового рішення як на вияв дотримання строку оскарження, не можуть бути визнані такими, позаяк вони не прояснюють і не виправдовують того, чому скаржник не подав апеляційної скарги вчасно упродовж п`ятнадцяти днів з дня, коли йому і його представнику в порядку встановленому законодавством були врученні копії оскарженої ухвали (10 березня 2023 року - дати повернення поштового відправлення, надісланого на адресу для листування, що була зазначена у позовній заяві ОСОБА_1 ; 17 січня 2023 року - дати доставлення електронної копії представнику скаржника - адвокату Комлику В. В.)
За правилами пункту 4 частини першої статті 299 КАС України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо наведені підстави для поновлення строку апеляційного оскарження, визнані судом неповажними.
Керуючись статтями 295 та 299 КАС України, Велика Палата Верховного Суду
УХВАЛИЛА:
У задоволенні клопотання ОСОБА_1 , який діє через адвоката Ямкового Владислава Івановича, про поновлення строку звернення до суду відмовити.
Відмовити у відкритті провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , який діє через адвоката Ямкового Владислава Івановича, про перегляд ухвали Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 16 січня 2023 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Президента України, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору на стороні відповідача - Рада національної безпеки і оборони України, про визнання незаконним та скасування Указу Президента України від 21 травня 2021 року № 203/2021 в частині.
Справу № 9901/218/21 повернути Касаційному адміністративному суду у складі Верховного Суду.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає. 
Суддя-доповідач                                                                                       М. І. Гриців
Судді:                                    О. О. Банасько                                            Л. М. Лобойко
Ю. Л. Власов                                               К. М. Пільков
І. А. Воробйова                                           О. М. Ситнік
І. В. Григор`єва                                           І. В. Ткач
Д. А. Гудима                                                В. Ю. Уркевич
Ж. М. Єленіна                                             Є. А. Усенко
І. В. Желєзний                                             Н. В. Шевцова
Г. Р. Крет