Рівненський апеляційний суд
___________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

       11 жовтня 2023 року                                          м. Рівне

Рівненський апеляційний суд в складі судді Шимківа С.С., з участю секретаря судового засідання Москалик Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 – адвоката Скрипнюка Віталія Радіоновича на постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 23 червня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого,  до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП,- 
в с т а н о в и в :
Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 23 червня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 119 (сто дев`ятнадцять) гривень.
Не погоджуючись із постановою суду, захисник ОСОБА_1 – адвокат Скрипнюк В.Р. оскаржив її в апеляційному порядку.
У поданій апеляційній скарзі зазначає, що суд першої інстанції неповно з`ясував усі фактичні обставини справи, не надав належної оцінки змісту протоколу та наявним в матеріалах справи доказам, у зв`язку з чим оскаржувана постанова суду є незаконною та необґрунтованою. Наголошує, що суд першої інстанції розглянув справу за відсутності  ОСОБА_1 , чим порушив вимоги ст. 268 КУпАП. Вважає, що вина у вчиненні інкримінованого йому правопорушення не доведена належними та допустимими доказами, оскільки в протоколі не вказано, що події відбувалися у громадському місці, а з наявного у справі відеозапису не вбачається протиправної поведінки  ОСОБА_1 , яка може бути кваліфікована за ст. 173 КУпАП. 
Просить поновити строк апеляційного оскарження, скасувати постанову суду та закрити провадження у справі за відсутністю у її діях складу адміністративного правопорушення. 
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши учасників справи, апеляційний суд приходить до висновку про задоволення клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.
Розглянувши клопотання захисника Метлицького І.М. про поновлення строку апеляційного оскарження постанови суду першої інстанції, з метою допущення
_______________________________________________________________________________________________________________________  
Справа № 569/11300/23                                                                                                          Суддя в суді І інстанції – Бердій М.А.
Провадження № 33/4815/623/23                                                                                          Суддя в апеляційній інстанції  –  Шимків С.С. останнього до правосуддя, апеляційний суд приходить до висновку про його задоволення.
Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
За змістом ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
За правилами ст. 280 КУпАП орган ( посадова особа ) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
З протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 №213809 від 05 червня 2023 року вбачається, що 05 червня 2023 року о 22 год. 30 хв., в АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 вчинив дрібне хуліганство, а саме: нецензурно лаявся, образливо чіплявся до ОСОБА_2 під час виконання ним службових обов`язків, чим вчинив дії, що порушують громадський порядок та спокій громадян.
ОСОБА_1 інкримінується вчинення правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.
Апеляційний суд не погоджується із висновком суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення за ст. 173 КУпАП.
Відповідно до статті 173 КУпАП дрібне хуліганство, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.
Об`єктом адміністративного проступку, передбаченого ст. 173 КУпАП є суспільні відносини у сфері охорони громадського порядку.
Громадський порядок - це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами система відносин, що складаються у громадських містах в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а також підприємств, установ та організацій.
Найбільш розповсюдженою формою дрібного хуліганства є нецензурна лайка у громадських місцях, непристойні висловлювання.
Іншою формою цього правопорушення є образливе ставлення до громадян, під яким необхідно розуміти докучливу поведінку, пов`язану з образливими діями, що зневажають честь і гідність людини та утискають будь-чию волю, до того ж у грубій розв`язній манері, а також насильницьке вторгнення в громадські місця всупереч забороні певних осіб, які слідкують за порядком.
Обов`язковою ознакою об`єктивної сторони цього правопорушення є місце його скоєння, а саме - громадське місце, яке дістало законодавче визначення, як частина будь-якої будівлі, споруди, яка доступна або відкрита для населення вільно, чи за запрошенням, або за плату, постійно, періодично або час від часу, зокрема під`їзди, а також підземні переходи, стадіони.
З суб`єктивної сторони правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, особа усвідомлює, що її дії протиправні, вона передбачає, що в результаті їх здійснення будуть порушені громадський порядок і прагне до цього. Елементом суб`єктивної сторони дрібного хуліганства є також мотив задоволення індивідуальних потреб самоствердження шляхом ігнорування гідності інших людей.
ОСОБА_1 інкримінується вчинення протиправних дій, які кваліфіковані як дрібне хуліганство, відносно ОСОБА_2 під час виконання ним службових обов`язків. 
Разом з цим, з протоколу про адміністративне правопорушення не вбачається, що події відбувалися у громадському місці, а матеріали справи не містять доказів, що потерпіла особа є працівником ТЦК.
Крім того, на переконання апеляційного суду, долучений до протоколу відеозапис не підтверджує у повній мірі обставини інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення і не свідчить, що його поведінка характеризувалася наявністю у нього умислу на приниження гідності потерпілого і порушення громадського порядку.
Протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_1 не може бути визнаний належним доказом по даній справі у розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини викладені у ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.
При цьому, суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Відповідно до ст. 17 Закону України " Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини ", зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішення позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту ( рішення Європейського суду з прав людини, справа " Коробов проти України " № 39598 / 03 від 21 липня 2011 року ), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» ( рішення від 18 січня 1978 року у справі « Ірландія проти Сполученого Королівства » ( Ireland v.the UnitedKingdom ), п. 161, Series A заява № 25).
За змістом ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Згідно ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину; обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Вина  ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, належними та допустимими доказами не доведена, а обставини зазначені у протоколі не підтверджені. 
Пунктом 1 ст. 247 КУпАП встановлено, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю у діях особи події і складу адміністративного правопорушення.
Суд першої інстанції розглянув справу за відсутності ОСОБА_1 , присутність якого при розгляді справ даної категорії є обов`язковою. При цьому, матеріали справи не містять відомостей щодо його повідомлення про розгляд справи чи піддання примусовому приводу.
За таких обставин, постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.
На підставі наведеного та керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. 294, 173 КУпАП, Рівненський апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в : 

Клопотання захисника ОСОБА_1 – адвоката Скрипнюка Віталія Радіоновича про поновлення строку апеляційного оскарження задовольнити. 
Поновити захиснику  ОСОБА_1 – адвокату Скрипнюку Віталію Радіоновичу строк апеляційного оскарження постанови Рівненського міського суду Рівненської області від 23 червня 2023. 
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 – адвоката Скрипнюка Віталія Радіоновича задовольнити. 
Постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 23 червня 2023 року відносно ОСОБА_1 скасувати, а провадження в справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутність події і складу адміністративного правопорушення.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Рівненського
апеляційного суду                                                         Шимків С.С.