УХВАЛА
 
22 грудня 2023 року
м. Київ
справа № 334/5187/22
провадження № 61-16410 ск23
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Білоконь О. В. розглянув касаційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 19 червня 2023 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 10 жовтня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Олександрівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану в місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Дніпро), орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району, про зміну прізвища дитини,
ВСТАНОВИВ:
Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 19 червня 2023 року, залишеним без змін постановою Запорізького апеляційного суду від 10 жовтня 2023 року, у задоволенні позовуОСОБА_1 відмовлено. 
До Верховного Суду 15 листопада 2023 року ОСОБА_1  подала касаційну скаргу на вказані судові рішення, у якій просила їх скасувати та ухвалити нове про задоволення позову у повному обсязі.
Ухвалою Верховного Суду від 27 листопада 2023 року касаційну скаргу залишено без руху та запропоновано заявнику надати суду уточнену редакцію касаційної скарги із зазначенням підстав касаційного оскарження. Зазначено строк виконання ухвали та попереджено про наслідки її невиконання.
У грудні 2023 року до суду касаційної інстанції від   ОСОБА_1  надійшла уточнена редакція касаційної скарги, у якій підставою касаційного оскарження вказаних судових рішень зазначає відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування статті 148 СК України, статтей 13, 14 ЦПК України у подібних правовідносинах (пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України).
Верховний Суд не може взяти до уваги посилання на відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування статті 148 СК України, оскільки в оскаржуваній постанові суду апеляційної інстанції зазначено ряд постанов Верховного Суду (справа №№ 759/3363/16-ц, 496/904/18, 599/596/17), в яких викладено висновки щодо тлумачення статті 148 СК України. Разом з тим, в касаційній скарзі заявник також посилається на постанову Верховного Суду               від 15 серпня 2018 року № 759/3363/16-ц, в якій є висновок щодо застосування статті 148 СК України.
Таким чином, касаційна скарга не містить підстав касаційного оскарження передбачених частиною другою статті 389 ЦПК України, отже, вимоги ухвали              від 27 листопада 2023 року не виконано.
Відповідно до частини другої статті 127 ЦПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку чи з ініціативи суду.
Враховуючи викладене вище, зазначений в ухвалі Верховного Суду                               від 27 листопада 2023 року строк для обгрунтування наявності підстав касаційного оскарження слід продовжити та повідомити про це заявника.
Керуючись статтями 127, 185, 393 ЦПК України 
УХВАЛИВ:
Продовжити  ОСОБА_1 строк для усунення недоліків, вказаних в ухвалі Верховного Судувід 27 листопада 2023 року, до 12 січня 2024 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                    О.В. Білоконь