Ухвала       
 
25 жовтня 2023 року
м. Київ
 
справа № 285/2532/22
провадження № 61-15137ск23 
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Зайцева А. Ю., розглянувши касаційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 26 грудня 2022 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 19 вересня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_2 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про зобов`язання вчинення дій, визнання незаконним та скасування наказу, стягнення заборгованості із заробітної плати, компенсації за невикористану відпустку, середнього заробітку за час затримки розрахунку та моральної шкоди,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У червні 2022 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом, у якому, уточнивши позовні вимоги, просила визнати незаконним та скасувати наказ ФОП ОСОБА_1 від 28 травня 2020 року № 8; зобов`язати відповідача звільнити її з роботи шляхом видачі наказу про звільнення, вказавши дату - «01.04.2022» та підставу звільнення «за згодою сторін за ч. 1 ст. 36 КЗпП України»; зобов`язати відповідача сплатити за найманого працівника             ОСОБА_2 єдиний соціальний внесок та страхові платежі за період з червня 2020 року до березня 2022 року включно; стягнути з відповідача на її користь заробітну плату за березень 2022 року в розмірі 6 500,00 грн, середній заробіток за час затримки розрахунку за період з 01 березня 2022 року до 20 червня            2022 року в розмірі 24 761,60 грн, компенсацію за невикористану відпустку за період з 15 жовтня 2019 року до 01 квітня 2022 року в розмірі 18 261,68 грн, моральну шкоду в розмірі 10 000 грн.
 
Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області рішенням               від 26 грудня 2022 року позов задовольнив частково. Визнав незаконним та скасував наказ ФОП ОСОБА_1 від 28 травня 2020 року № 8 про визнання трудового договору від 15 жовтня 2019 року, укладеного з ОСОБА_2 , таким, що не набрав чинності. Стягнув з ФОП ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 нараховану, але не виплачену заробітну плату за березень 2022 року в розмірі   6 500,00 грн та моральну шкоду в розмірі 5 000,00 грн. В решті позову відмовив. Вирішив питання щодо розподілу судових витрат.
 
Житомирський апеляційний суд постановою від 19 вересня 2023 року апеляційну скаргу представника ФОП ОСОБА_1 - адвоката Романюка І. М. залишив без задоволення, а рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 26 грудня 2022 року - без змін.
 
Рішення суду в частині відмови в задоволенні решти позовних вимог ФОП ОСОБА_1 не оскаржувалося, а тому не було предметом апеляційного перегляду.
 
20 жовтня 2023 року ФОП ОСОБА_1 подала засобами поштового зв`язку касаційну скаргу на рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 26 грудня 2022 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 19 вересня 2023 року (повний текст якої складено                           20 вересня 2023 року) у цій справі. 
 
Подана касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду, оскільки як на підставу скасування судових рішень заявник посилається на те, що відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах (пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України). Також посилається на пункт 5 частини першої статті 411 ЦПК України - справу розглянуто за відсутності будь-кого з учасників справи, належним чином не повідомлених про дату, час і місце судового засідання; пункт 3 частини третьої статті 411 ЦПК України - суд необґрунтовано відхилив клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи. 
 
За правилами пункту 3 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, зокрема, якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.
 
Диспозиція вищевказаної норми процесуального закону передбачає, що крім іншого заявнику необхідно вказувати норму права щодо якої відсутній висновок її застосування з конкретизацією змісту правовідносин, в яких цей висновок відсутній.
 
В мотивувальній частині касаційної скарги ФОП ОСОБА_1 не зазначає в частині застосування якої саме норми права відсутній правовий висновок Верховного Суду. Мотивувальна частина касаційної скарги містить нормативно-правове обґрунтування, проте, суд не наділений повноваженнями на власний розсуд з контексту скарги обирати норми права, із застосуванням яких не погоджується заявник.
 
Крім того, у випадку оскарження судових рішень на підставі пункту 4 частини другої статті 389 ЦПК України з посиланням на частину першу статті 411 ЦПК України, у касаційній скарзі необхідно зазначити певний пункт частини першої статті 411 ЦПК України, який є обов`язковою підставою для скасування судового рішення з його обґрунтуванням та мотивуванням доводів.
 
У випадку оскарження судових рішень на підставі пункту 4 частини другої статті 389 ЦПК України з посиланням на частину третю статті 411 ЦПК України, у касаційній скарзі необхідно зазначити певний пункт частини третьої             статті 411 ЦПК України, з його обґрунтуванням та мотивуванням доводів.
 
Верховний Суд роз`яснює заявнику, що коректне визначення підстав касаційного оскарження має важливе значення, оскільки за приписами частини першої статті 400 ЦПК України суд касаційної інстанції, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження.
 
Підстава (підстави) відкриття касаційного провадження зазначаються в ухвалі про відкриття касаційного провадження (частина восьма статті 394 ЦПК України).
 
Аналіз вказаних норм дає підстави для висновку, що зазначення заявником підстав касаційного оскарження є обов`язковою умовою щодо оформлення касаційної скарги, яка необхідна для подальшого вирішення питання про відкриття касаційного провадження та для розгляду касаційної скарги.
 
Виконання наведених вимог необхідне для коректного зазначення підстав касаційного оскарження в ухвалі про відкриття касаційного провадження у справі.
 
Ураховуючи наведене, а також з метою недопущення подвійного тлумачення змісту касаційної скарги, заявнику необхідно відповідно до статті 392 ЦПК України надати до суду нову редакцію касаційної скарги, в якій згрупувати, систематизувати та чітко зазначити конкретну обов`язкову підставу (и) касаційного оскарження судових рішень у відповідності до визначеного статтею 389 ЦПК України переліку підстав для касаційного оскарження судових рішень та їх відповідне мотивування, надати копії скарги відповідно до кількості учасників справи.
 
Також, в порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.
 
Разом із цим, ФОП ОСОБА_1 в касаційній скарзі заявила клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги до ухвалення судового рішення у справі посилаючись на те, що на всій території України введено воєнний стан та на складне її матеріальне становище.
 
Клопотання не підлягає задоволенню з таких підстав.
 
Відповідно до частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: військовослужбовці; батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.
 
Згідно з частиною першою статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. 
 
Тлумачення статті 136 ЦПК України та статті 8 Закону України «Про судовий збір» свідчить, що підставою для відстрочення чи розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати, є врахування судом майнового стану сторони.
 
Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно з положеннями статті 12                           ЦПК України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.
 
Наведені ФОП ОСОБА_1 доводи не можна визнати такими, що унеможливлюють чи утруднюють сплату судового збору або свідчать про відсутність коштів для сплати судового збору, оскільки заявником не надано жодних доказів на підтвердження свого скрутного майнового стану, тому клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги задоволенню не підлягає.
За таких обставин, заявнику необхідно сплатити судовий збір.
 
Ставка судового збору, чинна на час подання касаційної скарги на рішення суду, встановлена підпунктом 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» та визначена у розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.
 
Згідно з частиною третьою статті 6 Закону України «Про судовий збір» заявнику необхідно сплатити судовий збір за ставками, встановленими за подання касаційної скарги на рішення суду, яким вирішено позовну заяву майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.
 
Позовну заяву подано у 2022 році, ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою становила                              1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, позовної заяви немайнового характеру фізичною особою -              0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (прожитковий мінімум для працездатних осіб - 2 481,00 грн, підпункти 1, 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» в редакції, чинній станом на час подання позову у цій справі).
 
Судовий збір за подання касаційної скарги за одну немайнову вимогу становить 1 984,80 грн (992,40 грн х 200 %).
 
Судовий збір за подання касаційної скарги за вимоги майнового характеру (стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати за березень                    2022 року в розмірі 6 500,00 грн та стягнення моральної шкоди в розмірі                       5 000,00 грн) становить 1 984,80 грн ((6 500,00 грн + 5 000,00 грн) х 1 %, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (992,40 грн)               х 200 %)). 
 
Отже, судовий збір за подання касаційної скарги в даному випадку становить 3 969,60 грн (1 984,80 грн + 1 984,80 грн).
 
Враховуючи наведене, ФОП ОСОБА_1 необхідно сплатити судовий збір за подання касаційної скарги в розмірі 3 969,60 грн.
 
Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду в розмірі 3 969,60 грн має бути перераховано за наступними реквізитами: отримувач коштів - ГУК у м. Києві/Печерс.                            р-н/22030102; код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37993783; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача - UA288999980313151207000026007; код класифікації доходів бюджету - 22030102; найменування податку, збору, платежу - Судовий збір (Верховний Суд, 055).
 
Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження оплати судового збору необхідно надати Верховному Суду квитанцію (платіжне доручення).
 
Відповідно до частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
 
Отже, касаційну скаргу слід залишити без руху з наданням можливості усунути вищевказані недоліки.
 
Керуючись статтями 185, 389, 392, 393 ЦПК України, 
 
УХВАЛИВ:
 
Відмовити у задоволенні клопотання фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги до ухвалення судового рішення у справі. 
 
Касаційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 26 грудня 2022 року та постанову Житомирського апеляційного суду               від 19 вересня 2023 року залишити без руху та надати для усунення зазначених вище недоліків строк десять днів з дня вручення цієї ухвали.
 
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга буде повернута заявнику.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                          А. Ю. Зайцев