Справа № 308/4593/20

Закарпатський апеляційний суд

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.11.2023                 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в особі судді Феєра І. С., розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді справу про адміністративне правопорушення № 33/4806/761/20, за апеляційною скаргою захисника-адвоката Шкорки І. М. в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23.07.2020. 
Цією постановою з урахуванням постанови суду від 05.10.2020 про виправлення описки:
ОСОБА_2 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 ( десять тисяч двісті ) грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 01 (один) рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 420 грн 40 коп. 
З протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 299511 від 09.05.2020 та постанови судді від 23.07.2020 вбачається, 09.05.2020 о 20 год 30 хв, у м. Ужгороді по вул. Шахтарів, 47, ОСОБА_1 керував транспортним засобом АЗЛК-2141 д.н.з. НОМЕР_1 , в стані наркотичного сп`яніння. Огляд на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку проводився у лікаря нарколога та підтверджується висновком лікаря № 105. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
В апеляційній скарзі захисник-адвокат Шкорка І. М. просить постанову судді від 23.07.20020 скасувати та закрити провадження у справі відносно ОСОБА_1 на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП. В обґрунтування апеляційних вимог зазначає проте, що судом винесено постанову без належного з`ясування фактичних обставин справи,  внаслідок чого прийнято незаконне рішення, а судовий розгляд справи проведено поверхнево та, всупереч вимог ст. 268 КУпАП, без участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та за відсутності даних про її належне сповіщення про час і місце розгляду справи. Згідно Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 № 2617-VIII, який набрав чинності 01.07.2020, крім іншого, було криміналізовано керування транспортними 

-2-

засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (ст. 286-1 КК України), тобто, з 01.07.2020 керування транспортним засобом у стані наркотичного чи іншого сп`яніння відносилося до кримінальних проступків. Разом з тим, 17.06.2020 було прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 720-ІХ від 09.04.2020, який 03.07.2020 набрав чинності. Зважаючи на це, до водія після 01.07.2020 та до 03.07.2020 не можна було застосовувати стягнення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки в цей період адміністративної відповідальності за дане правопорушення не було передбачено. Більш того, вищевказаний Закон від 17.06.2020 має зворотну сили в часі, оскільки посилює адміністративну відповідальність, а тому застосовуватись до правовідносин, які виникли до 01.07.2020, не може. Одночасно захисник-адвокат Шкорка І. М. порушує питання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови судді, посилаючись на те, що такий строк пропущено з поважних причин, оскільки розгляд справи проведено без участі ОСОБА_1 , постанова останньому була надіслана поза межами строку, встановленого ст. 285 КУпАП, про наявність і зміст постанови судді від 23.07.2020 безпосередньо він, як захисник, дізнався із ЄДРСР 10.08.2020. 
Справа про адміністративне правопорушення розглядається за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника-адвоката Шкорки І. М., неявка яких з урахуванням положень ч. 6 ст. 294 КУпАП не перешкоджає її розгляду. При цьому враховується те, що ОСОБА_1 та його захисник-адвокат Шкорка І. М. належним чином повідомлялися про час та місце розгляду справи, а розгляд справи неодноразово відкладався за клопотаннями захисника-адвоката Шкорки І. М., а саме: 28.09.2020, 01.02.2021, 05.07.2021, 13.12.2021, 06.06.2022, 12.09.2022, 21.12.2022, 13.04.2023, 27.07.2023. 
       Як вбачається з матеріалів справи, така надійшла до Закарпатського апеляційного суду 17.08.2020 та за результатом автоматизованого розподілу судової справи передана судді Феєру І. С.
       Розгляд даної справи було призначено на 28.09.2020 о 15 год, однак в судове засідання ні ОСОБА_1 , ні його захисник-адвокат Шкорка І. М. не з`явились та останнім було подано клопотання про відкладення судового розгляду через неможливість ознайомитись з матеріалами справи та необхідність виклику й допиту в судовому засіданні лікаря КНП «Закарпатського обласного медичного центру психічного здоров`я та медицини залежностей» ОСОБА_3 , у зв`язку з чим розгляд справи було відкладено на 01.02.2021, про що повідомлено всіх учасників справи належним чином.
       У вказаний день та час, 01.02.2021 захисник-адвокат Шкорка І. М. повторно не з`явився та подав безпосередньо до суду апеляційної інстанції клопотання про відкладення судового засідання, у зв`язку з необхідністю виклику й допиту в судовому засіданні лікаря КНП «Закарпатського обласного медичного центру психічного здоров`я та медицини залежностей» ОСОБА_3 .
       З метою не порушення права на захист ОСОБА_1 та з наведених захисником підстав, судове засідання було повторно відкладено на 05.07.2021, про що повідомлено всіх учасників справи та здійснено виклик лікаря ОСОБА_3 .
       Натомість, захисник-адвокат Шкорка І. М. у дане судове засідання (05.07.2021), в черговий раз не з`явився і подав до суду клопотання про відкладення судового розгляду, через необхідність виклику й допиту в судовому засіданні лікаря КНП «Закарпатського обласного медичного центру психічного здоров`я та медицини залежностей» ОСОБА_3 та витребування з вказаного закладу охорони здоров`я акту медичного огляду ОСОБА_1 
-3-
       З метою не порушення права на захист ОСОБА_1 та з наведених захисником підстав, судове засідання в черговий раз було відкладено на 13.12.2021, про що учасники судового розгляду були повідомлені належним чином, та здійснено виклик лікаря ОСОБА_3 й витребувано з КНП «Закарпатського обласного медичного центру психічного здоров`я та медицини залежностей» акт медичного огляду ОСОБА_1 від 09.05.2020. 
       Разом з тим, 13.12.2021 в судове засідання ні ОСОБА_1 , ні його захисник-адвокат Шкорка І. М. не з`явились, та останнім було подано клопотання про відкладення судового розгляду через необхідність ознайомитись з матеріалами справи та зайнятість в іншому судовому процесі, у зв`язку з чим розгляд справи було відкладено на 06.06.2022, про що повідомлено всіх учасників справи належним чином та повторно здійснено виклик лікаря ОСОБА_3 , а також витребувано з КНП «Закарпатського обласного медичного центру психічного здоров`я та медицини залежностей» акт медичного огляду ОСОБА_1 від 09.05.2020.
       Натомість, захисник-адвокат Шкорка І. М. у дане судове засідання, призначене на 06.06.2022, в черговий раз не з`явився і подав до суду клопотання про неможливість прибуття до Закарпатського апеляційного суду, у зв`язку з перебуванням у відпустці та бажанням ознайомитися з матеріалами справи. 
       З метою не порушення права на захист ОСОБА_1 та з наведених захисником підстав, судове засідання в черговий раз було відкладено на 12.09.2022, про що учасники судового розгляду були повідомлені належним чином, та апеляційним судом було здійснено виклик лікаря ОСОБА_3 й витребувано з КНП «Закарпатського обласного медичного центру психічного здоров`я та медицини залежностей» акт медичного огляду ОСОБА_1 від 09.05.2020. 
       Попри це, 12.09.2022 в судове засідання ні ОСОБА_1 , ні його захисник-адвокат Шкорка І. М. не з`явились, та останнім було знову подано клопотання про відкладення судового розгляду через необхідність витребування інформації з КНП «Закарпатського обласного медичного центру психічного здоров`я та медицини залежностей» щодо проведення із ОСОБА_1 під час його медичного огляду обов`язкового лабораторного дослідження на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини. 
       У зв`язку з поданим захисником Шкоркою І. М. клопотанням, розгляд справи було відкладено на 21.12.2022, про що повідомлено всіх учасників справи належним чином, а також здійснено виклик лікаря ОСОБА_3 , витребувано з КНП «Закарпатського обласного медичного центру психічного здоров`я та медицини залежностей» акт медичного огляду ОСОБА_1 від 09.05.2020, а також інформацію щодо проведення із ОСОБА_1 під час його медичного огляду обов`язкового лабораторного дослідження на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини.
       23.09.2022 апеляційним судом з КНП «Закарпатського обласного медичного центру психічного здоров`я та медицини залежностей» отримано відповідь про неможливість забезпечення участі лікаря ОСОБА_3 в судовому засідання, у зв`язку зі звільненням останнього, та отримано акт медичного огляду ОСОБА_1 від 09.05.2020 та інформацію щодо проведення із ОСОБА_1 під час його медичного огляду обов`язкового лабораторного дослідження на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини. 
       В подальшому апеляційним судом було надано можливість стороні захисту ознайомитись з матеріалами справи, з якими захисник-адвокат Шкорка І. М. здійснив ознайомлення 11.11.2022. 
       Разом з тим, адвокат Шкорка І. М. в судове засідання, призначене на 21.12.2022, в черговий раз не з`явився і подав до суду клопотання про неможливість прибуття до Закарпатського апеляційного суду, у зв`язку із зайнятістю в іншому судовому процесі та через необхідність виклику й допиту в судовому засіданні лікаря КНП «Закарпатського обласного медичного центру психічного здоров`я та медицини залежностей» ОСОБА_3 

-4-

       З метою не порушення права на захист ОСОБА_1 та з наведених захисником підстав, судове засідання вкотре було відкладено на 13.04.2023, про що учасники судового розгляду повідомлялись належним. 
       Попри це, 13.04.2023 в судове засідання ні ОСОБА_1 , ні його захисник-адвокат Шкорка І. М. не з`явились, та останнім було подано клопотання про відкладення судового розгляду через зайнятість в іншому судовому процесі. 
       У зв`язку з поданим захисником Шкоркою І. М. клопотанням, розгляд справи було відкладено на 27.07.2023, про що повідомлено всіх учасників справи належним чином.
       25.07.2023 захисником-адвокатом Шкоркою І. М. було подано до апеляційного суду додаткові пояснення у справі та 26.07.2023 – клопотання про відкладення судового розгляду через перебування у щорічній відпустці. 
       З метою не порушення права на захист та з наведених захисником підстав, судове засідання в черговий раз було відкладено на 28.11.2023, про що учасники судового розгляду повідомлялись належним. 
Апеляційний суд зауважує, що переважна більшість клопотань захисника-адвоката Шкорки І. М. про необхідність відкладення розгляду справи щодо ОСОБА_1 , була підтверджена належними доказами. Також слід констатувати, що апеляційний розгляд відкладався також з метою забезпечення реалізації права сторони захисту на ознайомлення з матеріалами справи, чим скористалась сторона захисту, оскілки відповідні умови для реалізації їй вказаного права апеляційним судом були створені.
       Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що чергове клопотання адвоката Шкорки І. М. про відкладення судового розгляду, у зв`язку із зайнятістю в іншому судовому процесі, до задоволення не підлягає, оскільки, відповідно до ч. 4 ст. 294 КУпАП апеляційний перегляд здійснюється суддею апеляційного суду протягом двадцяти днів з дня надходження справи до суду.
       При цьому, апеляційний суд враховує, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких – не допустити судовий процес у безладний рух.
       У рішеннях Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.
       До того ж ст. 268 КУпАП  не містить імперативної заборони розглядати справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП  без обов`язкової присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.
       За таких обставин, апеляційний суд не знаходить підстав для задоволення чергового клопотання захисника про відкладення розгляду справи, оскільки апеляційний розгляд справи неодноразово, протягом більш ніж трьох років відкладалався, виключно за клопотаннями захисника-адвоката Шкорки І. М.
       Приймаючи рішення про розгляд справи без участі ОСОБА_1 та його захисника-адвоката Шкорки І. М. враховуються також вимоги чинного законодавства щодо розгляду справи в розумні строки, передбачені ч. 4 ст. 294 КУпАП, а також рішення Європейського суду з прав людини «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07.07.1989 про те, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки 

-5-

законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип – верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи, а тому апеляційний суд вважає за необхідне розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 та його захисника-адвоката Шкорки І. М., що не може розцінюватись як порушення їх прав, передбачених ст. 268, 271 КУпАП. 
Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані по справі докази, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд уважає, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду підлягає задоволенню, а апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав. 
Як вбачається з матеріалів справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, її розгляд проведено судом першої інстанції без участі ОСОБА_1 , а дані про належне виконання судом першої інстанції вимог ст. 285 КУпАП, у матеріалах справи відсутні, причини пропуску строку на подання апеляційної скарги визнаються поважними, у зв`язку з чим такий строк поновлюється.
       Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. За змістом вказаної норми закону, провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.
Відповідно до вимог ст. 245, 280 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Суд першої інстанції вказаних вимог закону дотримався та прийшов до обґрунтованого висновку про наявність у діянні ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Відповідно до підпункту а) пункту 2.9 Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебувати під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно з пунктом 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Пунктом 6 розділу І Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під 

-6-

впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ № 1452/735 від 09.11.2015 (далі Інструкція), передбачено, що огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
Висновки суду щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП  відповідають фактичним обставинам справи, підтверджуються наявними і дослідженими судом доказами.
З матеріалів справи та досліджених доказів апеляційним судом установлено, що 09.05.2020 о 20 год 30 хв в м. Ужгороді по вул. Шахтарів, 47, ОСОБА_1 керував транспортним засобом АЗЛК-2141 д.н.з. НОМЕР_1 , в стані наркотичного сп`яніння. Огляд на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку проводився у лікаря нарколога та підтверджується висновком лікаря № 105. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП повністю підтверджується сукупністю зібраних по справі, досліджених суддею місцевого суду та наведених у постанові доказів.
Зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 299511 від 09.05.2020, яким зафіксовано обставини вчиненого правопорушення та який відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, як щодо змісту, так і щодо форми; висновком лікаря № 105 від 09.05.2020 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яким підтверджено перебування ОСОБА_1 , у стані наркотичного сп`яніння; постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО 18 № 764718 від 09.05.2020, відповідно до якої на ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 121 КУпАП накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 51 грн за те, що він 09.05.2020 о 10 год 30 хв, керував транспортним засобом з не пристебнутим ременем безпеки, чим порушив вимоги п. 2.1 «в» Правил дорожнього руху України. 
Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.
Під час розгляду справи апеляційним судом не здобуто будь-яких даних, які б давали підстави вважати, що поліцейський взводу № 1 роти № 2 батальйону УПП Ужгородського ВП ГУ НП в Закарпатській області Шелеснак М. А., була упередженою при складанні протоколу щодо ОСОБА_1 , і що в неї були підстави фальсифікувати такий. Тому, суд приходить до висновку, що вказана поліцейська при виконанні своїх функціональних обов`язків діяла у межах наданих їй повноважень, протокол нею складено згідно з вимог «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом МВС України і МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735.
Огляд водія ОСОБА_1 , за його згоди, проводився лікарем ОСОБА_3 , який, будучи кваліфікованим фахівцем і встановив факт перебування ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння, про що склав відповідний висновок (а. с. 2).

-7-

Крім того, апеляційним судом не встановлено яких-небудь даних про те, що в лікаря ОСОБА_3 , який проводив огляд ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння та склав висновок про перебування останнього у стані наркотичного сп`яніння, були підстави для фальсифікації вищевказаного висновку щодо ОСОБА_1 , а також для його обмови у перебуванні у такому стані, – у підтвердження таких даних також відсутні які-небудь належні докази.
У матеріалах справи про адміністративне правопорушення також відсутні будь-які відомості, які би свідчили про зацікавленість вищевказаного лікаря у результатах розгляду справи, - у підтвердження таких даних також відсутні які-небудь належні докази як у матеріалах справи, так їх і не додано до апеляційної скарги. 
Разом з тим, апеляційним судом було задоволено клопотання захисника Шкорки І. М. про виклик в судове засідання лікаря ОСОБА_3 , який проводив огляд ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння, та було скеровано запит головному лікарю КНП «Закарпатського обласного медичного центру психічного здоров`я та медицини залежностей». Згідно відповіді головного лікаря ОСОБА_4 вказаного медичного закладу № 61/С від 23.09.2022 слідує, що заклад не може забезпечити участь лікаря ОСОБА_3 в судовому засіданні, оскільки він звільнений із місця роботи з 19.07.2022, а також надав копію акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 105 від 09.05.2022, на підставі якого складено висновок щодо результатів медичного огляду ОСОБА_1 .
На підставі викладеного, апеляційний суд дійшов до переконання, що висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебувають під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.05.2020 за № 105, є належним та допустимим доказом у справі, у зв`язку з чим, у сукупності з іншими дослідженими по справі доказами, вважає за необхідне покласти в основу свого рішення, як такий, що дійсно підтверджує перебування ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння під час керування транспортним засобом.
Досліджені під час розгляду в справі про адміністративне правопорушення докази, повністю узгоджуються між собою та є такими, що не викликають сумніву.
При розгляді справи цим доказам суд дав належну оцінку, а тому твердження захисника-адвоката Шкорки І. М. в апеляційній скарзі про те, що висновки суду зроблено формально і такі не відповідають фактичним обставинам справи, не знайшли свого підтвердження.
Суддею першої інстанції досліджені та перевірені доказами обставини, які свідчать про беззастережну винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, що ставилось йому за провину.
Разом з тим, доводи апеляційної скарги захисника-адвоката Шкорки І. М. про те, що всупереч вимог ст. 268 КУпАП, суд розглянув справу без участі ОСОБА_1 та його захисника, всупереч поданим заявам про відкладення розгляду справи, апеляційний суд вважає також такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції викладених у судовому рішенні та не свідчать про відсутність у діях ОСОБА_1 складу передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення, а також не свідчать про порушення права ОСОБА_1 на захист. Відхиляючи доводи апеляційної скарги в цій частині, апеляційний суд враховує те, що факт розгляду справи без участі ОСОБА_1 та його захисника в даному випадку не являється підставою для скасування чи зміни судового рішення у справах про адміністративні правопорушення; про час та місце розгляду судом першої інстанції справи щодо ОСОБА_1 було відомо як йому, так і його захиснику-адвокату Шкорка І. М., про що свідчить подання 
-8-

ним до суду першої інстанції письмових клопотань, пояснень, до того ж факт розгляду справи без участі ОСОБА_1 враховано апеляційним судом, як одну з підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження.
Таким чином, обґрунтування вимог апеляційної скарги захисника щодо порушення судом першої інстанції законодавства при винесенні постанови щодо ОСОБА_1 , яке полягало у не з`ясуванні місцевим судом всіх обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, не знайшло свого підтвердження при апеляційному перегляді.
Апеляційний суд також відхиляє доводи апеляційної скарги захисника-адвоката Шкорки І. М., щодо наявності підстав для закриття провадження у справі на підстав п. 6 ст. 247 КУпАП, оскільки вони побудовані на власному тлумаченні норм Закону.
Так, з 01.07.2020 відповідно до Закону України № 2617-VIII від 22.11.2019 (дата набрання чинності-01.07.2020), статтю 130 КУпАП змінено та передбачена відповідальність за керування суднами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції у виді штрафу від однієї тисячі до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років, ті самі дії, вчинені повторно,- караються штрафом у розмірі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк від двох до трьох років».
Одночасно, у Кримінальний кодекс України введена стаття 286-1, частина перша якої передбачає відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, або відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку медичного освідування на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а так само вживання водієм транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди за його участю алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного освідування з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого медичного освідування.
За приписами ч. 1, 2 ст. 8 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.
Стаття 58 Конституції України закріплює один з найважливіших загальновизнаних принципів сучасного права - закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі.
Як встановлено, матеріалами справи ОСОБА_1 вчинив дане адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, 09.05.2020, тобто під час дії попередньої редакції Закону (КУпАП), яка передбачає більш м`який вид відповідальності.

-9-

Таким чином, оскільки Законом України № 2617-VIII від 22.11.2018 була посилена відповідальність за керування транспортними засобами у стані алкогольного сп`яніння, зазначений закон не має зворотної дії в часу і до діянь ОСОБА_1 підлягає застосуванню закон в редакції, чинній на час вчинення таких діянь, тобто в редакції Закону України № 1446-VIII від 07.07.2016.
Крім того, 02.07.2020 Президентом України підписано Закон № 720-ІХ від 17.06.2020, який скасовує зміни до  КУпАП, які були внесені на підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», та опубліковано 03.07.2020 у газеті «Голос України».
Комітетом Верховної Ради України (надалі Комітет) надані роз`яснення щодо окремих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» за №720-IX від 17.06.2020, за змістом яких: з 03.07.2020 стаття 130 КУпАП  підлягає застосуванню в редакції, що діяла до набрання чинності Законом № 2617-VIII, а стаття 286-1 КК України виключена».
Таким чином, судом першої інстанції дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковані за ч. 1  ст. 130 КУпАП в редакції Закону, який діяв до 01.07.2020, оскільки він керував транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння. 
Також судом першої інстанції з урахуванням вимог ст. 33 КУпАП, зокрема, характеру вчиненого правопорушення, особи порушника та обставин справи, правильно вирішено питання про кваліфікацію діянь ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП і накладено стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, що хоч і є суворим, проте безальтернативним видом стягнення.
З таким висновком суду першої інстанції погоджується і суд апеляційної інстанції і вважає, що з врахуванням наведених обставин, допущене ОСОБА_1 порушення правил дорожнього руху є грубим та потенційно небезпечним як для самої особи, яка керує транспортним засобом, що є джерелом підвищеної небезпеки, так і для інших учасників дорожнього руху, тяжкість ймовірних наслідків.
При цьому, апеляційний суд враховує, що у рішенні у справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Враховуючи обставини справи, суд приходить до висновку, що адміністративне стягнення накладене на ОСОБА_1 , відповідає характеру вчиненого правопорушення, встановлене у межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому підстав для його зміни не вбачається.
Порушень вимог закону, які б ставили під сумнів доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та необґрунтованість накладеного на нього адміністративного стягнення, не вбачається, відтак постанова суду є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування немає, а тому апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає.

-10-

При прийнятті рішення враховуються положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; ст. 294 КУпАП у частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що суд, за відсутності обґрунтованих клопотань, не вправі самостійно витребовувати докази, викликати будь-яких свідків, тощо; те, що стороною захисту не було надано належних та допустимих доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції та могли б слугувати підставами для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання захисника-адвоката Шкорки І. М. в інтересах ОСОБА_1 задовольнити, поновити захиснику-адвокату Шкорці І. М. строк на апеляційне оскарження постанови судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23.07.2020. 
Апеляційну скаргу захисника-адвоката Шкорки І. М. в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23.07.2020. щодо ОСОБА_5 ,- без змін.
Постанова апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя