Справа № 133/123/23
Провадження № 22-ц/801/1937/2023
Категорія: 70
Головуючий у суді 1-ї інстанції Пєтухова Н. О.
Доповідач:Якименко М. М.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 листопада 2023 року	Справа № 133/123/23	м. Вінниця	

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
судді - доповідача: Якименко М.М., 
суддів: Ковальчука О.В., Сала Т.Б.,
розглянувши в порядку спрощеного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 27 квітня 2023 року, постановлене суддею Козятинського міськрайонного суду Вінницької області Пєтуховою Н.О.,
ВСТАНОВИВ:
В січні 2023 року  ОСОБА_2 звернулась в суд з позовом до  ОСОБА_1 про стягнення аліментів на дитину та на дружину, яка доглядає дитину до трьохрічного віку.
Позовні вимоги мотивовано тим, що сторони проживали в фактичних шлюбних відносинах. Від спільного проживання у них народилась донька – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідно до актового запису про народження доньки за № 113 від 05.02.2021, батьком записаний ОСОБА_1 . 
Позивач вказує, що на даний час вона з донькою є внутрішньо переміщеними особами і проживають в м. Козятин. Батько дитини не надає їй матеріальної допомоги на утримання їхньої доньки в добровільному порядку, як це передбачено законом. Зазначає, що має право на своє утримання від батька дитини, оскільки на даний час здійснює догляд малолітньої дитини.
Відповідач працездатний, на даний час проходить військову службу і має можливість сплачувати аліменти на доньку та на дружину, яка доглядає дитину до трьохрічного віку.
Пославшись на викладене та майнову спроможність відповідача надавати своїй дитині грошову допомогу, позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на малолітню доньку у розмірі 1/4 частини його заробітку, щомісячно починаючи від дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття, а також стягнути з відповідача кошти на її утримання у розмірі 1/4 частини його заробітку, щомісячно починаючи від дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною 3-ох річного віку.
Рішенням Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 27 квітня 2023 року позовні вимоги задоволено.
Стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на доньку в розмірі частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи з 18.01.2023 і до досягнення дитиною повноліття. Стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на її утримання у розмірі частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з 18.01.2023 і до досягнення дитиною 3-ох років. Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допущено до негайного виконання. Вирішено питання про судові витрати.
Не погодившись з рішенням  ОСОБА_1  подав апеляційну скаргу, в якій визнає свій обов`язок по утриманню доньки. Однак посилається на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, якими позивач обґрунтовувала свої вимоги і які суд вважав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права. В апеляційній скарзі погоджується з рішенням суду в частині вирішення питання про стягнення аліментів на доньку у визначеному судом розмірі. Однак не погоджується з рішення в частині стягнення з нього аліментів на утримання дружини та просить відмовити в задоволенні позову в цій частині. 
В якості основних доводів зазначає, що суд вирішуючи спір, не врахував наявність у нього аліментних зобов`язань щодо іншої дитини та можливість відповідача надавати матеріальну допомогу позивачу. Також, судом не були враховані вимоги законодавства щодо загального розміру всіх відрахувань із заробітної плати боржника. Враховуючи, що вже стягуються аліменти на дитину у виконавчому проваджені у розмірі частини та аліменти у цій справі, тому загальний розмір стягнення становить 75% від заробітної плати платника аліментів, що суперечить вимогам ст. 70 ЗУ «Про виконавче провадження». Також, судом невірно зазначено реєстраційний номер облікової картки платника податків позивача та невірно обраховано розмір судового збору, а саме судом пораховано судовий збір за двома вимогами немайнового характеру, що є неправильно, оскільки в даній справі підлягав до сплати судовий збір за дві вимоги майнового характеру ставка судового збору становить від ціни позову. Крім того, судом порушено його процесуальні права, оскільки він не був належним чином повідомлений про розгляд справи та не отримував жодних документів, так як відповідач у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану перебуває на військовій службі.
В свою чергу позивач правом подання письмового відзиву на скаргу не скористалася. 
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи. Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч.13 ст.7, ч.1 ст.369 ЦПК України, оскільки ціна позову менше 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Дослідивши матеріали та обставини справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, та в межах вимог, заявлених в суді першої інстанції, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частково задоволенню, з огляду на наступне.
За змістом ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Таким вимогам рішення суду частково відповідає.
Судом першої інстанції встановлено, що сторони проживали в громадянському шлюбі, від якого мають неповнолітню доньку  ОСОБА_3 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає разом із позивачем та знаходиться на її утриманні. 
Із довідок від 12.07.2022 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи вбачається, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 зареєстровані за адресою АДРЕСА_1 , фактично зареєстрована АДРЕСА_2 . 
Відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб – платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утриманих податків станом на 11.01.2023 ОСОБА_2 за період з 1 кварталу 2022 року по 3 квартал 2022 року отримувала дохід з Управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради, а саме соціальні виплати.
Позивач на даний час не працює.
Відповідно до копії довідки Військової частини НОМЕР_1 від 28.07.2023 солдат ОСОБА_1 з 25.12.2022 по теперішній час перебуває на військовій службі у ВЧ НОМЕР_1 АДРЕСА_3 .
З постанови про відкриття виконавчого провадження слідує, що відповідно до виконавчого листа виданого 22.02.2011 з ОСОБА_1 стягуються аліменти на доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі частки заробітку щомісячно, починаючи з 24.01.2011 й до повноліття дитини, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Відповідно до копії постанови про звернення стягнення на заробітну плату від 16.03.2023 звернуто стягнення на доходи ОСОБА_1 .
Між сторонами виник спір з приводу стягнення аліментів на малолітню доньку та на дружину до досягнення дитиною трьохрічного віку.
Частиною 1 ст. 141 СК України передбачено, мати та батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини.
Відповідно до ч. 1 ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.
Частиною 3 ст. 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
Згідно із ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
З рішенням в частині вирішення питання аліментів на дитину відповідач погоджується, а тому апеляційною інстанцією не перевіряється.
Виходячи з наведених положень закону, при вирішенні вимог щодо стягнення аліментів суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача. 
Щодо висновку суду про стягнення аліментів на дружину, з яким не погоджується відповідач, Вінницький апеляційний суд зазначає наступне.
Згідно зі статтею 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу.
Сторонами не заперечується, що дитина проживає з матір`ю та знаходиться на її утриманні.
У відповідності до статті 80 СК України, у разі визначення розміру аліментів одному із з подружжя за рішенням суду, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.
Відповідно до частин другої та шостої статті 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.
Частинами 4 та 6 ст. 84 СК України встановлено, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу.
Право на аліменти у дружини - матері може виникнути лише у разі достатнього матеріального забезпечення чоловіка, наявності у чоловіка достатніх коштів для надання дружині - матері спільної дитини матеріальної допомоги та стягуються за умови, що чоловік, до якого пред`явлено вимоги про надання утримання, спроможний надавати матеріальну допомогу. (Постанова Верховного Суду від 27 травня 2020 року у справі № 712/4702/19).
Із системного аналізу наведених правових норм слідує, що при вирішенні питання про стягнення аліментів на дружину до досягнення дитиною трирічного віку, суд має з`ясувати чи має змогу відповідач сплачувати вказані аліменти.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ст. 76 ЦПК України).
Виходячи із наведеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для стягнення аліментів на дружину, оскільки відповідач має змогу надавати матеріальну допомогу позивачці в силу свого працездатного віку та стану здоров`я. 
Проте, колегія суддів не може погодитись з визначеним судом першої інстанції розміром аліментів стягнутих на користь дружини у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно.
Вінницький апеляційний суд в силу ч.3 ст.367 ЦПК України приймає до розгляду і до уваги надані відповідачем до апеляційної скарги документи, які не були ним подані з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
Як вбачається з матеріалів справи, копія позовної заяви, ухвала про відкриття провадження у справі, направлені судом на адресу відповідача, є неврученими останньому.
Отже відповідач був позбавлений можливості направити до суду першої інстанції відзив на позовну заяву та відповідні докази в підтвердження своїх заперечень на позов. 
Судом апеляційної інстанції встановлено, що з відповідача стягуються аліменти за рішенням Краматорського районного суду Донецької області від 22.02.2011 на користь ОСОБА_5 на доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 24.01.2011 й до повноліття дитини, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
В супереч ст.81 ЦПК України позивач, маючи обов`язок довести ті обставини на які посилається в обґрунтування позову, не надала доказів, які б підтверджували необхідність сплачувати аліменти на дружину саме в розмірі частини всіх доходів відповідача.
Визначений судом першої інстанції розмір аліментів на дружину, на переконання Вінницького апеляційного суду з врахуванням поданих відповідачем документів, є завищеним.
Колегія суддів вважає за необхідне зауважити, що відповідачем не доведено належними та допустимими доказами того факту, що він не має можливості надавати позивачу матеріальну допомогу до досягнення дитиною трирічного віку, зважаючи на те, що він є працездатною особою, перебуває на військовій службі та отримує грошове забезпечення.
При вирішенні питання розміру аліментів на дружину Вінницький апеляційний суд враховує ту обставину, що з відповідача вже стягуються аліменти на доньку ОСОБА_4 від попереднього шлюбу в розмірі 1/4 частки, тому визначений судом першої інстанції розмір аліментів на дружину в 1/4 частці буде обтяжливим для відповідача.
Виходячи із наведеного, з метою дотримання балансу інтересів сторін, Вінницький апеляційний суд вважає за необхідне зменшити розмір стягнутих із відповідача на дружину аліментів із 1/4 частини до 1/8 частини його доходу, що буде розумним та справедливим по відношенню до сторін з об`єктивної можливості матеріального забезпечення та дійсних їх потреб.
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
       Згідно зі статтею 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.        
       Суд апеляційної інстанції вважає, що оскільки при вирішенні питання в частині визначення розміру аліментів на дружину суд допустив порушення норм матеріального та процесуального права, тому рішення суду в цій частині підлягає зміні. В решті рішення суду залишається без змін.
Поряд з цим, оскільки апеляційна скарга  ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції зміні, відповідно підлягають вирішенню питання розподілу судових витрат.
Згідно з ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат. 
Частиною 1 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Відповідно п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивача звільнено від сплати судового збору.
У відповідності до ч. 6 ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1073.60 грн., у зв`язку з тим, що позивач звільнена від сплати судових витрат на підставі п.3 ч.1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір».
Апеляційний суд вважає за необхідне роз`яснити сторонам, що відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Окрім того, колегія суддів звертає увагу на те, що апеляційна скарга подана на рішення суду у справі, ціна позову у якій, з огляду на розмір аліментів за 6 місяців (п. 3 ч. 1 ст. 176 ЦПК України), становить менше 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, то відповідно до положень п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України ця справа є малозначною, а тому не підлягає касаційному оскарженню (п. 2 ч. 3 с. 389 ЦПК України).
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 81,141, 367, 374, 376, 382-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд,
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 задовольнити частково.
Рішення Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 27 квітня 2023 року в частині визначення розміру аліментів на дружину та в частині стягнення судових витрат змінити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_2 ), на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , (РНОКПП НОМЕР_3 ), аліменти на її утримання у розмірі 1/8 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з 18.01.2023 і до досягнення донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 1073.60 грн.
В іншій частині рішення залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною, касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.
Повний текст постанови складено 14 листопада 2023 року.    

Головуючий                                                                 М.М. Якименко

Судді                                                                          О.В. Ковальчук

                                                                               Т.Б. Сало