ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 524/1145/22  Номер провадження 22-ц/814/3329/23	Головуючий у 1-й інстанції Предоляк О.С.  Доповідач ап. інст. Бутенко С. Б.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2023 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
Головуючого судді Бутенко С. Б.
Суддів Обідіної О. І., Прядкіної О. В.
за участю секретаря: Ракович Д. Г.
розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві в режимі відеоконференції цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Білокінь Олега Олександровича
на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 17 лютого 2023 року у складі судді Предоляк О. С.
по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_3 про стягнення зі спадкоємця суми попередньої оплати за квартиру та позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про визнання договору недійсним,
в с т а н о в и в:
У лютому 2022 року  ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом до ОСОБА_2 , із залученням третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3 , та посилаючись на те, що він є правонаступником останньої у зобов`язаннях, що виникли між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , просив про стягнення з відповідача, як спадкоємця померлого боржника, суми попередньої оплати за квартиру у розмірі 7 850 доларів США.
В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що згідно свідоцтва про право власності на житло від 25.02.2005 ОСОБА_4 набув право власності на квартиру АДРЕСА_1 . 
Восени 2013 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , які є рідними братом і сестрою, була досягнута домовленість про продаж на користь ОСОБА_3 вказаної квартири, на виконання якої остання передала брату - ОСОБА_4 кошти в розмірі 8000 доларів США в рахунок оплати вартості нерухомості, що підтверджується розпискою від 01.10.2013. Оскільки грошові кошти передані в рахунок оплати вартості квартири, то вони є попередньою оплатою - авансом.
Станом на 30.12.2014 ОСОБА_4 не передав вищевказану квартиру у власність ОСОБА_3 .
30 грудня 2014 року ОСОБА_3 передала ОСОБА_1 , а він прийняв від неї усі права, що їй належали у правовідносинах із ОСОБА_4 , та він став новим кредитором у цих правовідносинах. Заміну кредитора було оформлено письмово. Вважає, що між ним та ОСОБА_4 фактично мали місце договірні зобов`язання.
Станом на квітень 2021 року спірна квартира у його власність передана не була. Натомість, 22.04.2015, 02.12.2015 та 02.10.2018 йому через ОСОБА_3 частково повернуто кошти на загальну суму 150 доларів США, по 50 доларів США кожного разу. Як наслідок, станом на квітень 2021 року розмір заборгованості становить 7 850 доларів США.
З метою захисту своїх прав, вважаючи дії ОСОБА_4 недобросовісними, у квітні 2021 року він звернувся до суду з позовом до нього про стягнення неповернутої суми попередньої оплати за квартиру та з ухвали Автозаводського районного суду м. Кременчука від 28.07.2021 у справі № 536/665/21 про відмову у відкриті провадження у справі дізнався про смерть боржника.
У жовтні 2021 року ним до Першої, Другої, Третьої та Четвертої Кременчуцьких державних нотаріальних контор було направлено письмові претензії із вимогами до спадкоємця (спадкоємців), який (які) прийняли спадщину після ОСОБА_4 , в яких просив повернути йому у спосіб одноразового платежу суму попередньої оплати за квартиру у розмірі, еквівалентному на дату такого повернення за офіційним курсом гривні відносно долара США згідно повідомлення НБУ, 7 850 доларів США.
Листом від 22.10.2021 за № 924/02-14 Друга Кременчуцька державна нотаріальна контора повідомила, що в разі звернення в нотаріальну контору спадкоємців померлого ОСОБА_4 їм буде повідомлено про претензію та про обов`язок задовольнити вимоги кредитора.
Станом на 07.02.2022 сума попередньої оплати за квартиру йому не повернута, а тому він змушений звернутись до суду з вказаним позовом до ОСОБА_2 , яка є донькою ОСОБА_4 та відповідно спадкоємцем першої черги за законом. 
02 грудня 2022 року ОСОБА_2 подала до суду позов до ОСОБА_1 , ОСОБА_5 про визнання договору недійсним, в якому просила суд визнати недійсним з моменту укладення договір про відступлення права вимоги від 30.12.2014, укладений у вигляді письмового непоіменованого документу між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 .
Позов мотивовано тим, що вона є спадкоємцем після батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Вказує, що у своєму позові ОСОБА_1 посилається на наявність у ОСОБА_4 домовленості з ОСОБА_3 про продаж належної ОСОБА_4 квартири  АДРЕСА_2 , проте жодних належних документів на підтвердження таких обставин він не надав. 
З 01.10.2013 по 30.12.2014 ніякого відчуження квартири не відбулося і за весь вказаний період ОСОБА_3 жодного разу не звернулася до ОСОБА_4 із жодною вимогою про передачу квартири або повернення грошей, натомість відступила свої права іншій сторонній особі. Після цього за відсутності будь-яких доказів відмови сторін від домовленості про відчуження квартири, та будь-яких доказів направлення боржнику вимог про повернення боргу, ОСОБА_4 протягом 2015-2018 років повертає через ОСОБА_3 150 доларів США новому кредитору.
Вважає викладені ОСОБА_1 обставини вигаданими, а надані документи підробленими з метою створення штучних підстав для покладення на неї цивільно-правових зобов`язань, яких в дійсності не існує.
Оскільки між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 в дійсності ніякої угоди не було, ОСОБА_3 не могла відступити іншій особі права вимоги по неіснуючій угоді, а тому письмова угода про відступлення права вимоги є недійсним правочином.
Також вказувала, що їй не відомо чи дійсно підпис від імені ОСОБА_4 в розписці від 01.10.2013 належить її батьку та чи дійсно він отримував відповідні кошти. За відсутності укладеного в належній формі договору купівлі-продажу квартири ОСОБА_3 не могла не розуміти що кошти передаються безпідставно, та вчасно у 2013 році звернутися до суду з позовом про повернення безпідставно отриманих коштів, проте цього вона не зробила, а право вимоги до ОСОБА_4 внаслідок пропуску строку давності було втрачено ще за життя ОСОБА_4 .
Крім того, ОСОБА_3 є сестрою ОСОБА_4 , а тому не могла не знати, що спірна квартира належала на праві спільної часткової власності трьом особам: ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_2 , а тому ОСОБА_4 не міг одноосібно продати квартиру.
Вказувала, що визнання недійсним правочину відступлення права вимоги є належним та ефективним захистом прав позивача та в майбутньому звільняє її від покладення на неї безпідставних цивільно-правових зобов`язань перед ОСОБА_1 .
Ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 22 грудня 2022 року об`єднано в одне провадження цивільну справу № 524/1145/22 за позовною заявою ОСОБА_1 зі справою № 524/6956/22 за позовом ОСОБА_2 , з присвоєнням єдиного унікального номеру справи № 524/1145/22. 
Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 17 лютого 2023 року у задоволенні позову ОСОБА_1 та позову ОСОБА_2 відмовлено.
Судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 210 грн віднесено на рахунок ОСОБА_1 .
Судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 992,40 грн та витрат на правничу допомогу у розмірі 10 000 грн віднесено на рахунок ОСОБА_2 .
Рішення суду мотивовано тим, що договір про відступлення права вимоги від 30.12.2014 є неукладеним, а тому підстави для визнання його недійсним та стягнення зі спадкоємця неповернутої спадкодавцем суми попередньої оплати за квартиру у розмірі 7850 доларів США на користь позивача відсутні.
Не погодившись з вказаним рішенням в частині відмови у задоволенні позову ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_2 неповернутої суми попередньої оплати за квартиру та в частині мотивів відмови у задоволенні позову ОСОБА_2 про визнання недійсним договору, представник ОСОБА_1 - адвокат Білокінь О. О. подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов ОСОБА_1 задовольнити в повному обсязі, а рішення в частині позову ОСОБА_2 змінити, виключивши з мотивувальної частини посилання щодо сумнівності факту повернення коштів ОСОБА_2 після укладення 30.12.2014 договору про відступлення права вимоги, а також посилання на слушність доводів ОСОБА_2 щодо відсутності дійсного наміру сторін укласти договір купівлі-продажу нерухомості.
Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що встановивши ту обставину, що згідно розписки від 01.10.2013 ОСОБА_4 отримав від ОСОБА_3 кошти в сумі 8 000 доларів США в рахунок оплати вартості квартири, суд в порушення вимог пунктів 3, 4 частини першої статті 264 ЦПК України під час ухвалення оскаржуваного рішення не вирішив питання про те, які правовідносини випливають із встановлених обставин, а також про те, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.
Зазначає, що суд першої інстанції не з`ясував обставин, якими позивач ОСОБА_1 обґрунтував заявлені ним вимоги, зокрема про те, чи була станом на 30.12.2014 спірна квартира передана ОСОБА_3 та чи були станом на вказану дату повернуті ОСОБА_3 кошти, вказані у розписці від 01.10.2013. За відсутності встановлення вказаних обставин, висновки суду першої інстанції про відсутність у матеріалах справи доказів на підтвердження дійсних вимог первісного кредитора до боржника ОСОБА_4 є помилковими.
Вважає, що оскільки станом на 30.12.2014 спірна квартира не була передана ОСОБА_3 , а отримані за розпискою кошти не були їй повернуті спадкодавцем, ОСОБА_3 мала право вимагати від ОСОБА_4 повернення коштів, отриманих за розпискою в рахунок оплати вартості квартири, а також сплати 3% річних від вказаної суми та інфляційних нарахувань і відшкодування збитків.
Також вважає доведеним факт укладення між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 договору відступлення прав, для вказаних осіб умови такого правочину є зрозумілими та очевидними, що виключає висновок про те, що відповідний договір між ними є неукладеним, а тому дане посилання суду в рішенні підлягає виключенню з його мотивувальної частини.
Наголошує, що відповідач ОСОБА_2 не виконала свій процесуальний обов`язок та не довела, що вартість успадкованого нею майна є меншою за розмір вимог, які до неї як до спадкоємця заявив ОСОБА_1 .
Вказує на необґрунтованість висновку суду про сумнівність факту повернення коштів ОСОБА_4 після укладення договору про відступлення права вимоги в сумі 50 доларів США, так як даний факт підтверджується належними доказами та показаннями свідків.
Вважає, посилання суду на висновки, викладені в постанові Верховного Суду від 24.04.2018 у справі № 914/868/17, помилковими, оскільки правовідносини в цій справі не є подібними.
У відзиві на апеляційну скаргу відповідач ОСОБА_2 просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Колегія суддів апеляційного суду, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги.
Частиною третьою статті 3 ЦПК України встановлено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Згідно частин першої, другої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
За результатами розгляду апеляційної скарги апеляційний суд має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (пункт 1 частини першої статті 374, стаття 375 ЦПК України).
По справі встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло від 25.02.2005, виданого на підставі розпорядження органу приватизації від 25.02.2005 за № 13901/2, ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_2 на праві спільної часткової власності належала квартира АДРЕСА_3 - по 1/3 частці у кожного (а. с. 123, т. 1).
Право власності на вказану квартиру зареєстроване за даними особами КП «Кременчуцьке МБТІ» 21.02.2012, номер витягу 33237817 (а. с. 124-125, т. 1).
Згідно наявної у матеріалах справи копії розписки від 01.10.2013, ОСОБА_4 отримав від ОСОБА_3 кошти в розмірі 3 000 доларів США та 40 500 грн, загалом 8000 доларів США в рахунок оплати вартості квартири за адресою: АДРЕСА_4 (а. с. 68, т. 1).
В матеріалах справи також міститься копія письмового документу, складеного від імені ОСОБА_5 та ОСОБА_1 30.12.2014, у якому ОСОБА_5 своєю розпискою засвідчила, що відступила на користь ОСОБА_1 свої права у правовідносинах з ОСОБА_4 , а ОСОБА_1 засвідчив, що прийняв від неї усі права, що належали їй у правовідносинах із ОСОБА_4 , які підтверджуються розпискою на її ім`я від 01.10.2013 на загальну суму 8 000 доларів США.
На окремому аркуші під назвою «облік повернення боргу ОСОБА_4 за розпискою від 01.10.2013» є три записи від 22.04.2015, 02.12.2015, 02.10.2018, засвідчені підписами ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , про повернення ОСОБА_4 через ОСОБА_3 боргу по 50 доларів США та зменшення боргу на вказані дати на відповідну суму, що станом на 02.10.2018 склала 7 850 доларів США (а. с. 69, 70, т. 1).
У судовому засіданні в суді апеляційної інстанції представником позивача були надані для огляду оригінали вказаних документів, складені на аркушах загального зошиту.
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 помер, внаслідок чого відкрилася спадщина щодо прав та обов`язків, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).
Відповідно до матеріалів спадкової справи № 81/2016, заведеної Другою Кременчуцькою державною нотаріальною конторою 13.04.2016 до майна померлого ОСОБА_4 , із заявами про прийняття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_3 та ІНФОРМАЦІЯ_4 звернулася донька померлого - ОСОБА_2 , дружина померлого - ОСОБА_6 подала 13.04.2016 заяву про відмову від спадщини на користь ОСОБА_2 (а. с. 182-203, т. 1).
Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 02.12.2016, виданого державним нотаріусом Другої Кременчуцької державної нотаріальної контори та зареєстрованого в реєстрі за № 1-1072, спадщину після померлого ОСОБА_4 , яка складається з вкладів з відповідними відсотками та нарахованою компенсацією, що знаходяться у відділенні АТ «УкрСиббанк» № 526 в загальній сумі 10 258,68 грн, прийняла його донька ОСОБА_2 з урахуванням 1/2 частки у спадщині, від якої відмовилася дружина померлого ОСОБА_6 на користь ОСОБА_2 (а. с. 188, т. 1).
Згідно свідоцтв про право на спадщину за законом від 06.12.2016, виданих державним нотаріусом Другої Кременчуцької державної нотаріальної контори та зареєстрованих у реєстрі за № 1-1092 та № 1-1095, спадщину після померлого ОСОБА_4 , яка складається з 1/2 частки квартири АДРЕСА_5 , та 1/3 частки квартири АДРЕСА_6 прийняла його донька ОСОБА_2 з урахуванням 1/2 частки у спадщині, від якої відмовилася дружина померлого ОСОБА_6 на користь ОСОБА_2 (а. с. 122, 200, 201, т. 1).
Ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука від 28 липня 2021 року відмовлено у відкритті провадження у справі № 536/665/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , третя особа: ОСОБА_3 , про повернення суми попередньої оплати за квартиру (а. с. 78-79, т. 1).
11 жовтня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Першої, Другої, Третьої та Четвертої Кременчуцької державної нотаріальної контори з претензіями із вимогами до спадкоємця (спадкоємців), який (які) прийняв (прийняли) спадщину після померлого ОСОБА_4 щодо виконання зобов`язальних правовідносин про повернення йому суми попередньої оплати за квартиру у розмірі 7 850 доларів США (а. с. 80-98, т. 1).
Листами від 22.10.2021 за № 924/02-14 та від 30.11.2021 за № 1044/02-14 Друга Кременчуцька державна нотаріальна контора повідомила, що в разі звернення в нотаріальну контору спадкоємців померлого ОСОБА_4 їм буде повідомлено про претензію та про обов`язок задовольнити вимоги кредитора (а. с. 89, 103, т. 1).
Згідно статті 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину, шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. 
Такий обов`язок спадкоємців ґрунтується на цивільному правонаступництві, тобто переході прав та обов`язків від однієї особи (правопопередника-спадкодавця) до іншої особи (правонаступника-спадкоємця) в порядку спадкування (стаття 1216 ЦК України), що обумовлює існування відповідних обов`язків у спадкодавця перед цим кредитором на момент відкриття спадщини.
Статтею 1281 ЦК України у редакції на час відкриття спадщини ОСОБА_4 встановлено строк, протягом якого кредитор спадкодавця має пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, - шість місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, незалежно від настання строку вимоги, та один рік від настання строку вимоги, якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини. Наслідком непред`явлення вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, є позбавлення кредитора права вимоги. 
Відповідно до частини першої статті 15, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого або майнового права та інтересу. 
Стаття 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків визначає дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дії осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. До підстав виникнення цивільних прав та обов`язків відносяться, зокрема, договори та інші правочини.
Договором є домовленість двох або більше сторін, що спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 626 ЦК України).
Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. 
Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
За змістом статті 509 ЦК України на підставі договорів та інших правочинів виникає зобов`язальне правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно до положень пункту 1 частини першої статті 512, статті 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Отже, до нового кредитора можуть перейти права первісного кредитора у зобов`язанні лише за умови їх визначеності та дійсності на момент переходу таких прав.
Передача за правочином невизначених, позбавлених конкретного змісту вимог, тягне за собою наслідки у вигляді неукладеності відповідного правочину, оскільки його сторонами не досягнуто згоди щодо предмета правочину або такий предмет не індивідуалізовано належним чином.
З наданих позивачем розписок вбачається, що ОСОБА_3 відступила ОСОБА_1 усі права, що належать їй у правовідносинах з ОСОБА_4 , які підтверджуються виданою останнім розпискою від 01.10.2013 на загальну суму 8 000 доларів США. При цьому, які конкретно права виникли у ОСОБА_3 на підставі цієї розписки, що передаються іншій особі, у документі, датованому 30.12.2014 від імені ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , не зазначено, як не зазначено відповідного обов`язку ОСОБА_4 перед ОСОБА_3 і у розписці від 01.10.2013, складеної від імені ОСОБА_4 , про отримання коштів у рахунок сплати вартості квартири за адресою АДРЕСА_4 , право на одноосібне розпорядження якою ОСОБА_4 не мав. Крім того, вказана розписка не містить конкретних визначених зобов`язань останнього та не є доказом досягнення між сторонами домовленості щодо укладення відповідного договору й одержання вказаних коштів в якості попередньої оплати за квартиру.
Таким чином, висновки суду першої інстанції про неукладеність договору про відступлення права вимоги від 30.12.2014 через відсутність дійсних вимог первісного кредитора до боржника ОСОБА_4 та, як наслідок, безпідставність заявлених позивачем ОСОБА_1 вимог до спадкоємця ОСОБА_4 - ОСОБА_2 є законними та обґрунтованими. 
Даючи оцінку доводам апеляційної скарги представника позивача, колегія суддів виходить з наступного.
Згідно статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Встановлена статтею 657 ЦК України форма окремих видів договорів купівлі-продажу передбачає обов`язкове нотаріальне посвідчення договорів купівлі-продажу житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна.
Згідно статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Встановлена статтею 657 ЦК України форма окремих видів договорів купівлі-продажу передбачає обов`язкове нотаріальне посвідчення договорів купівлі-продажу житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна.
Згідно частини третьої статті 640 ЦК України договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення.
До попереднього договору згідно частини першої статті 635 ЦК України пред`являється та сама вимога щодо форми його укладення, як і до основного договору.
Попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. 
Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (частина перша статті 513 ЦК України)
Відповідно до частини першої статті 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.
Правочин, недійсність якого встановлена законом (нікчемний правочин) не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. Нікчемний правочин є недійсним з моменту його вчинення (частина друга статті 215, частина перша статті 216, частина перша статті 236 ЦК України).
Таким чином, доводи позивача ОСОБА_1 , що внаслідок відступлення ОСОБА_3 своїх прав між ним та ОСОБА_4 фактично виникли договірні правовідносини, за якими він набув право кредитора вимагати виконання свого обов`язку боржником у будь-який час, є безпідставними. 
Стверджуючи про визнання ОСОБА_4 такого обов`язку шляхом передачі коштів через ОСОБА_3 , доказів вчинення цих дій особисто ОСОБА_4 або уповноваженою ним особою, позивачем суду не надано та відповідних обставин не доведено з огляду також на повернення згідно вказаного документу 50 доларів США 02.10.2018 - майже через три роки після смерті ОСОБА_4 , що свідчить про відсутність правовідносин, на які вказує позивач, як на підставу заявлених ним вимог. 
Відсутність порушення прав та законних інтересів позивача є самостійною, достатньою підставою для відмови у позові і не потребує перевірки обраного позивачем способу захисту і правової оцінки по суті спору.
Таким чином, встановивши, що позивач не довів наявності у нього права вимоги до спадкоємця померлого боржника, суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні позову ОСОБА_1 та висновки суду доводами апеляційної скарги не спростовуються.
Враховуючи наведене, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про залишення апеляційної скарги представника позивача без задоволення, а рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині - без змін, як такого, що відповідає нормам матеріального та процесуального права.
В іншій частині рішення суду першої інстанції сторонами не оскаржується та у відповідності до вимог частини першої статті 367 ЦПК України не переглядається апеляційним судом.
Керуючись статтями 367, 374, 375, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Білокінь Олега Олександровича - залишити без задоволення.
Рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 17 лютого 2023 року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя                                                                С. Б. Бутенко

Судді                                                                                О. І. Обідіна

О. В. Прядкіна