Номер провадження: 22-ц/813/3395/23 
Справа № 522/14530/21
Головуючий у першій інстанції Шенцева О. П.
Доповідач Громік Р. Д.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.11.2023 року                                                                 м. Одеса
Одеський апеляційний суд у складі:
головуючого – Громіка Р.Д.,
суддів – Сегеди С.М., Дришлюка А.І.,
розглянувши у спрощеному порядку без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Дочірнього підприємства «Житлове управління «Ренесанс – 92» на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 15 червня 2022 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Дочірнього підприємства «Житлове управління «Ренесанс – 92» про відшкодування завданих збитків і моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:
1. ОПИСОВА ЧАСТИНА
Короткий зміст позовних вимог.
До Приморського районного суду м. Одеси надійшов позов ОСОБА_1 до ДП «ЖИТЛОВЕ УПРАВЛІННЯ «РЕНЕСАНС – 92» про відшкодування завданих збитків і моральної шкоди, які позивачка зазнала через пошкодженням її автомобіля Mazda-CX7 (реєстраційний номер НОМЕР_1 ).
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є власником транспортного засобу Mazda CX-7 (реєстраційний номер НОМЕР_1 ). 30.06.2020р. на автомобіль Mazda-CX7 (реєстраційний номер НОМЕР_1 ), що належить Позивачу на праві приватної власності, впав зірваний шифер та інші елементи конструкції даху будинку АДРЕСА_1 . За твердженням Позивача загальна сума збитків становить 57 266 грн 99 коп., що включає: експертну оцінку матеріального збитку автомобіля 54 617 грн 90 коп.; сплата експертизи матеріального збитку завданого власнику автотранспорту складає 2 500 (дві тисячі п`ятсот) грн, що підтверджується копією рахунку на оплату та квитанцією; сплата видання довідки гідрометеорологічної інформації складає 149 грн. 90 коп., що підтверджується копією акту здачі-приймання наданих послуг та квитанції. Позивач визначає завдану йому моральну шкоду у розмірі 30 000 (тридцять тисяч гривень) грн.
Позивач обґрунтовує свої вимоги неналежним виконанням та невиконанням своїх зобов`язань за чинним законодавством та за Типовим договором про надання послуг з управління багатоквартирним будинком. 

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.
Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 15 червня 2022 року позов ОСОБА_1 до ДП «ЖИТЛОВЕ УПРАВЛІННЯ «РЕНЕСАНС – 92» про відшкодування завданих збитків і моральної шкоди задоволено частково. Стягнено з ДП «ЖИТЛОВЕ УПРАВЛІННЯ «РЕНЕСАНС – 92» на користь ОСОБА_1 відшкодування завданих збитків у розмірі 57 266 грн 99 коп., відшкодування моральної шкоди у розмірі 5 000 грн та судовий збір у розмірі 908 грн.

Короткий зміст та доводи апеляційної скарги. 
В апеляційній скарзі ДП «Житлове управління «Ренесанс – 92» просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись при цьому на порушення норм матеріального та процесуального права.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що:
1)ДП «Житлове управління «Ренесанс – 92» належним чином виконує свої обов`язки, а на підтвердження задовільного стану даху надавались до суду акти огляду за 2019-2021рр., а також був проведений поточний ремонт за заявою мешканців квартир АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , про що також були надані відповідні документи у вигляді актів проведених робіт;
2)не можна погодитись із висновком суду першої інстанції, що шифер та інші елементи конструкції даху будинку впали не через погану погоду із посиланням як на доказ на шкалу Бофорта, так як вказані дані за шкалою Бофорта та в порівняні з погодною ситуацією 30.06.2020 потребують спеціальних знань в галузі метеорології та роз`яснень спеціалістів в цій галузі.

Короткий зміст відзиву ОСОБА_1 апеляційну скаргу. 
У відзиві ОСОБА_1 зазначає, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін. 
Відзив на апеляційну скаргу вмотивовано тим, що в своїй апеляційній скарзі ДП «ЖУ «Ренесанс-92» ухиляється від оскарження основного аргументу щодо наявності у нього зобов`язання відшкодувати завдані збитки і моральну шкоду, завдану позивачці. В більшості своїх тверджень замість доведення відсутності вини та причинно-наслідкового зв`язку неналежного надання послуг з управління багатоквартирним будинком та завданої шкоди позивачці, апелянт відповідь увагу на інші аргументи суду першої інстанції та позивачки, які є додатковими доводами. Також апелянт безпідставно наполягає на тому, що він не повинен відшкодовувати завдані позивачці збитки і моральну шкоду через неналежне надання послуг з управління багатоквартирним будинком, ігнорує той факт що всі без винятку учасників цивільних правовідносин, які надають подібні послуги, за наявності підстав несуть цивільно-правову відповідальність. 
Крім того, представником позивача у відзиву зазначено, що у відзиві на апеляційну скаргу буде доречним повторно описати правову природу цих правовідносин, їхнє нормативно-правове регулювання та правові підстави відшкодування завданих позивачці збитків та моральну шкоду.

Порядок розгляду апеляційної скарги.
Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 369 цього Кодексу.
Згідно частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Зважаючи на те, що справа є малозначною, її розгляд здійснено в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи.
Апеляційне провадження розглядається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи.
З врахуванням тривалої недостатньої кількості суддів в Одеському апеляційному суді (з 2013 року кількість суддів в цивільній палаті зменшилася з 48 до 16, які фактично здійснюють судочинство), щодо яких здійснюється автоматизований розподіл справ (без урахування суддів, які хворіють, перебувають у відрядженні, знаходяться у відпустці), що створює надмірне навантаження та виключає можливість розгляду справи в строки, передбачені національним законодавством, судом апеляційної інстанції було здійснено розгляд справи з врахуванням поточного навантаження, яке обумовило збільшення строку розгляду справи по незалежним від суду причинам.
Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Повне судове рішення виготовлене 10 листопада 2023 року.

2. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА
Позиція апеляційного суду
Заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення суду першої інстанції скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Фактичні обставини справи.
На підставі матеріалів справи встановлено, що згідно із свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , позивач є власником Mazda CX-7 (реєстраційний номер НОМЕР_1 ).
30 червня 2020 року на автомобіль Mazda-CX7 (реєстраційний номер НОМЕР_1 ), що належить позивачу на праві приватної власності, впав зірваний шифер та інші елементи конструкції даху будинку АДРЕСА_1 . Даний факт зафіксовано представниками поліції Портофранківського відділення поліції Приморського відділу поліції в м. Одеса ГУНП Одеської області, а також відеозаписами та фотографіями. Розмір завданої шкоди визначено висновками експертного дослідження № 6788 від 15.07.2020р., а саме: 54 617 грн 90 коп. Погодні умови, зокрема швидкість вітру 30.06.2020 складала 2-3 м/сек і максимальний порив вітру складав 12 м/сек підтверджується довідкою з Гідрометеорологічного центру Чорного та Азовського морів від 02.07.2020.
Загальна сума збитків становить 57 266 грн 99 коп., що включає: експертну оцінку матеріального збитку автомобіля 54 617 грн 90 коп.; сплата експертизи матеріального збитку завданого власнику автотранспорту складає 2 500 грн, що підтверджується копією рахунку на оплату та квитанцією; сплата видання довідки гідрометеорологічної інформації складає 149 грн 90 коп, що підтверджується копією акту здачі-приймання наданих послуг та квитанції.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права
У частині третій статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до ч. 1 п. 2 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Згідно до ч. 1 п. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Так, задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції послався на те, що:
- 15.07.2020 відповідачем проведено ремонтні роботи з влаштування м`якої покрівлі (євроруберойд) на фасадному флігелі (тобто на місці, звідки впав шифер та інші елементи конструкції даху), що підтверджується Актом виконаних робіт від 15.07.2020, тобто згідно встановленим правилам ДБН. Зазначене вказує на те, що відповідач (Управитель) мав можливість і міг одразу здійснити поточний ремонт згідно встановленим вимогам (ДБН В.2.6-220:2017), що унеможливило б пошкодження даху (падіння шиферу та інших елементів конструкції даху) через погодні умови і відповідно, зробило б неможливим завдання шкоди мешканцям будинку, зокрема, позивачці;
- у відповідача була можливість уникнути цього інциденту, зокрема, коли він проводив поточний ремонт даху флігеля будинку, звідки впав шифер, у в березні 2020 року, що підтверджується Актом прийому-передачі виконаних робіт від 05.03.2020р. Саме тоді Відповідачем могла бути виявлена несправність даху і, навіть, ще раніше, коли готували будинок до осінньо-зимового періоду. Більш того, 15.07.2020 відповідачем було вже встановлено м`яку покрівлю (євроруберойд) згідно всім встановленим вимогам, тому при умові належного виконання ним зобов`язань за вищевказаними законодавством та договором можливо було уникнути інциденту 30.06.2020. Також відповідачем не повідомлялось співвласникам багатоквартирного будинку про необхідність капітального ремонту даху будинку до 30.06.2020. Оскільки відповідачем не було виконано зобов`язання, які передбаченні чинним законодавством і Типовим договором про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, то це і є основний доказ, що підтверджує наявність складу цивільного правопорушення, зокрема вини, відповідача. В свою чергу позивач надав всі необхідні докази, які підтверджують завдану їй шкоду і спроби досудового врегулювання спору;
- на фотографіях видно стан даху до ремонту 15.07.2020, де зображено, що на даху флігеля перебував шифер, який не рекомендовано використовувати в якості покрівлі за встановленими вимогами (Державних будівельних норм України «Покриття будівель і споруд» (ДБН В.2.6-220:2017)), Згідно із Акту прийому-передачі виконаних робіт (на замовлення №198 від 25.02.2020, підписаний виконавцем 05.03.2020), на даху фасадного флігеля, звідки цей шифер потім і впав 30.06.2020, проведено поточний ремонт, вказуються витратні матеріали: шифер, дошки, бензин, руберойд, цвяхи, а це означає, що було можливим відремонтувати дах, де виявлено несправності згідно встановленим нормам, більше того, було можливим одразу встановити (постелити) м`яку покрівлю (євроруберойд), як це було зроблено 15.07.2020, що підтверджується Актом прийому-передачі виконаних робіт від 15.07.2020.
- з урахуванням доведеності вини відповідача у заподіянні позивачці майнової шкоди, доходимо висновку, що внаслідок винних дій - ДП «ЖУ «Ренесанс-92», також, завдано моральної шкоди, яка виразилася в тому, що неправомірні дії Відповідача призвели до душевних страждань позивача та стану постійного стресу його та його родини, порушення нормальних (звичних) умов її проживання, необхідності докладання додаткових зусиль для нормалізації життя. Все це спричиняє позивачу не лише моральні страждання, а ще й змушує звертатися до суду за захистом своїх порушених прав, що потребує не лише матеріальних витрат, а й витрат часу та емоційних затрат, що негативно впливає на його здоров`я. Враховуючи характер та обсяг душевних страждань, яких зазнав позивач у зв`язку з пошкодженням його автомобіля, виходячи з засад розумності та справедливості, суд визначає завдану йому моральну шкоду у розмірі 5 000 грн.

Однак з такими висновками суду першої інстанції колегія суддів не може погодитись з огляду на наступне.
Адекватне відшкодування шкоди, зокрема й моральної, за порушення прав людини є одним із ефективних засобів юридичного захисту.
За змістом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способами захисту особистих немайнових або майнових прав та інтересів, з якими особа має право звернутися до суду, зокрема, є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди.
Відповідно до статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, згідно з частиною другої цієї статті, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також втрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).
За змістом статей 23, 1167 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Під моральною шкодою потрібно розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
Таким чином, цивільне законодавство у деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини особи, яка завдала шкоду (завдавача шкоди). Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.
З огляду на викладене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди, а позивач доводить наявність шкоди, її розмір, протиправність дій відповідача та причинний зв`язок між ними.
Відповідно до частин першої-третьої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках, встановлених законом.
Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другої цієї статті (частина 1 статті 1167 ЦК України).
З матеріалів справи вбачається, що відповідач надає послуги з управління багатоквартирним будинком АДРЕСА_1 .
Згідно п. 3 Типового договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, послуга з управління полягає у забезпеченні управителем належних умов проживання і задоволення господарсько-побутових потреб мешканців будинку шляхом утримання і ремонту спільного майна будинку та його прибудинкової території.
Також, відповідно до п. 3 Типовому договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, послуга з управління включає, зокрема, проведення поточного ремонту.
Згідно із п. 8 Типового договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, Управитель (відповідач) зобов`язаний: забезпечувати належне утримання спільного майна багатоквартирного будинку та прибудинкової території відповідно до нормативних вимог і договору, від власного імені укладати з підрядниками необхідні договори про виконання окремих робіт та послуг; своєчасно проводити підготовку будинку до експлуатації в осінньо-зимовий період; своєчасно та власним коштом проводити роботи з усунення виявлених неполадок, пов`язаних з отриманням співвласниками послуги з управління, що виникли з його вини; інформувати співвласників багатоквартирного будинку про необхідність капітального ремонту (заміни) спільного майна багатоквартирного будинку; за рішенням співвласників багатоквартирного будинку та в межах виділених ними коштів організовувати виконання та виступати замовником робіт з капітального ремонту (заміни) спільного майна багатоквартирного будинку.
У пункті 1 ч. 4 ст. 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено обов`язок управителя забезпечувати належне утримання спільного майна багатоквартирного будинку та прибудинкової території відповідно до нормативних вимог і договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, від власного імені укладати з підрядниками необхідні договори про виконання окремих робіт та послуг.
Більш детально зобов`язання управителя регламентовано Правилами надання послуги з управління багатоквартирним будинком, які затверджено Постановою Кабінету міністрів України №712 від 05.09.2018р (далі за текстом – Правила надання послуги з управління багатоквартирним будинком). Даною постановою також затверджено Типовий договір про надання послуги з управління багатоквартирним будинком, який повністю базується на вказаних правилах.
Згідно із п.9 Правил надання послуги з управління багатоквартирним будинком, послуга з управління включає утримання спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку.
Відповідно до п. 10 Правил надання послуги з управління багатоквартирним будинком, під час надання послуги з управління управитель забезпечує виконання робіт та послуг з утримання і ремонту спільного майна багатоквартирного будинку та прибудинкової території, що входять до кошторису витрат на утримання будинку та прибудинкової території (далі - кошторис), з урахуванням обов`язкового переліку робіт та послуг, що затверджується Мінрегіоном, та з дотриманням: встановлених стандартів, нормативів, норм, порядків і правил щодо якості житлово-комунальних послуг; вимог до якості, в тому числі щодо періодичності виконання (надання) таких робіт (послуг), визначених договором управління.
У силу припису п. 43 Правил надання послуги з управління багатоквартирним будинком, Управитель зобов`язаний: забезпечувати належне утримання спільного майна багатоквартирного будинку та прибудинкової території відповідно до нормативних вимог і договору управління, від власного імені укладати з підрядниками необхідні договори про виконання окремих робіт та послуг.
Також, порядок утримання будинків і прибудинкових територій регулюється Правилами утримання жилих будинків і прибудинкових територій, затвердженими наказом Державного комітету з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005р. №76 (далі у тексті скорочення – Правила утримання жилих будинків і прибудинкових територій). Цими Правилами передбачено, що під час підготовки житлового фонду до експлуатації в зимовий період забезпечується виконання робіт з усунення несправностей дахів (пп. 2.8.2 п. 2.8 Правил утримання жилих будинків і прибудинкових територій). Також п. 4.4 Правил утримання жилих будинків і прибудинкових територій передбачено яким чином необхідно забезпечити технічне обслуговування та ремонт даху жилого будинку, зокрема детально розписуються огляд даху на наявність дефектів (наприклад, у п. 4.4.3. визначено основні дефекти покрівель з окремих елементів (азбестоцементних листів і плиток шиферу, черепиці, ґонтових покрівель тощо) - ушкодження, зсув і випадання окремих елементів, ослаблення кріплень покрівлі з риштуванням).
За п. 5 Типового договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком кожен із співвласників багатоквартирного будинку має право: одержувати від управителя своєчасно та належної якості послугу з управління згідно із законодавством та умовами цього договору; на відшкодування збитків, завданих його майну, шкоди, заподіяної його життю або здоров`ю внаслідок неналежного надання або ненадання послуги з управління та незаконного проникнення управителем в належне йому житло (інший об`єкт нерухомого майна).
Відповідно до п.3 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач має право одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів; на відшкодування збитків, завданих його майну, шкоди, заподіяної його життю або здоров`ю внаслідок неналежного надання або ненадання житлово-комунальних послуг та незаконного проникнення в належне йому житло (інший об`єкт нерухомого майна).
Згідно із п. 40 Правил надання послуги з управління багатоквартирним будинком, споживач має право: одержувати від управителя своєчасно та належної якості послугу з управління згідно із законодавством та умовами договору управління; на відшкодування збитків, завданих його майну, шкоди, заподіяної його життю або здоров`ю внаслідок ненадання або надання неналежної якості послуги з управління та незаконного проникнення управителем в належне співвласнику житло (інший об`єкт нерухомого майна) з порушенням визначеного законодавством порядку доступу до житла, іншого об`єкта нерухомого майна; складати та підписувати акти-претензії у зв`язку з порушенням порядку надання послуги з управління, зміною її споживчих властивостей та перевищенням строків проведення аварійно-відновних робіт.
Таким чином, законодавством дійсно встановлений обов`язок ДП «Житлове управління «Ренесанс-92» щодо належного утримання даху будівлі.
На підтвердження виконання свого обов`язку щодо утримання даху будівлі відповідач надав такі документи:
1)акт загального огляду жилого будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 від 17.11.2019, відповідно до якого, зокрема, покрівля перебуває у задовільному стані, а сам житловий будинок придатний до експлуатації у осінньо-зимовий період 2019-2020 року (т.1, а.с. 189-190)
2)акт загального огляду жилого будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 від 20.03.2020, відповідно до якого, зокрема, покрівля перебуває у задовільному стані, а сам житловий будинок придатний до експлуатації у весняно-літній період 2020 року (т.1, а.с. 162-163, 187-188).
Крім того надано заявку №198 щодо виконання ремонтних робіт у будинку АДРЕСА_1 над квартирою АДРЕСА_2 та відповідний акт виконаних робіт (т.1 а.с. 186).
Також стороною відповідача до суду першої інстанції надано Висновок про причини руйнування покрівлі будинку АДРЕСА_1 , який зроблений Одеською державною академією будівництва та архітектури на замовлення ДП «Житлове управління «Ренесанс-92» експертом Клименко Є.В., який також є доктором технічних наук, професором, заслуженим діячем науки і техніки України (т. 1, а.с. 141-163).
Відповідно до цього Висновку встановлено, що причиною руйнування покриття над сходовою кліткою будинку АДРЕСА_1 , яке сталось 30.06.2020, є дія вітрового навантаження.
Суд першої інстанції, посилаючись на неналежність, недопустимість та недостовірність вказаного Висновку, посилався на відсутність кваліфікації судового експерта у ОСОБА_2 , однак проігнорував той факт, що вказаний Висновок не є висновком у розумінні ст. 102 ЦПК України. Особа, яка виконувала дослідження є експертом у сфері діяльності, пов`язаної із створенням об`єктів архітектури, професійну спеціальність, необхідний рівень кваліфікації і знань за категорією експерт. Крім того, ОСОБА_2 є доктором технічних наук, професором, тобто є спеціалістом у галузі питань, що досліджується.
Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено судом з призначенням відповідної судової експертизи. Аналогічні правові позиції викладена у постановах Верховного Суду від 14.07.2021 у справі № 902/834/20, від 13.08.2021 у справі № 917/1196/19, від 30.09.2021 у справі № 927/110/18, від 23.12.2021 у справі № 5015/45/11.
Позивач у позовній заяві зазначає, що відповідачем ДП «Житлове управління «Ренесанс-92» порушено Державні будівельні норми України «Покриття будівель і споруд» (ДБН В.2.6-220:2017), що також відображено у рішенні суду першої інстанції.
Однак апеляційний суд не бере вказані твердження до уваги, так як позивач не є кваліфікованим спеціалістом у галузі будівництва, а жодних клопотань про призначення експертизи для підтвердження цього факту стороною позивача не заявлялось.
Таким чином, сукупність наданих відповідачем доказів дає підстави стверджувати, що ДП «Житлове управління «Ренесанс-92» виконувало свій обов`язок щодо утримання покрівлі будинку, що підтверджується актами оглядів та дослідженням. Тому пошкодження транспортного засобу позивача, яке відбулось 30.06.2020, сталось через непереборні обставини (шквальний вітер) та не з вини ДП «Житлове управління «Ренесанс-92».
Також апеляційний суд зазначає, що посилання в оскаржуваному судовому рішенні на вимірювання сили вітру за шкалою Бофорта є неспроможними, оскільки ні в суду першої інстанції, ні у позивача та її представника, яка вказувала це неодноразово у своїх процесуальних документах у справі, немає спеціальних знань у сфері метеорології для роз`яснення і порівняння сили вітру та її дії на наземні предмети. Жодних клопотань щодо залучення експерта у галузі чи призначення відповідної експертизи не заявлялось.
Згідно з частинами першою-четвертою статті 12, частинами першою п`ятою, шостою статті 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що відповідачем ДП «Житлове управління «Ренесанс-92» спростовано презумпцію вини у завдаванні шкоди, у свою чергу для заперечення на спростовану презумпцію вини позивачем не надано жодного належного та допустимого доказу, а у тому у задоволенні позову необхідно відмовити. 

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.
Таким чином, судова колегія дійшла висновку, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, не довів обставини, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, висновки районного суду не відповідають обставинам справи, у зв`язку з чим є підстави для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового судового рішення по суті спору про відмову у задоволенні позову.

Порядок оскарження постанови суду апеляційної інстанції.
У зв`язку з тим, що ціна позову в даній справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, справа згідно п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України є малозначною і в силу вимог п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України ухвалене по ній апеляційним судом судове рішення не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. п. а) - г) п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.
Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Дочірнього підприємства «Житлове управління «Ренесанс – 92» задовольнити частково. 
Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 15 червня 2022 року скасувати.
Ухвалити у справі нове рішення.
У задоволенні позову ОСОБА_1 до Дочірнього підприємства «Житлове управління «Ренесанс – 92» про відшкодування завданих збитків і моральної шкоди відмовити.
Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, встановлених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.
Повний текст судового рішення складено 10 листопада 2023 року.

Головуючий                                                        Р.Д. Громік

Судді:                                                        С.М. Сегеда

                                                               А.І. Дришлюк