Номер провадження: 22-ц/813/6954/23 
Справа № 815/6312/14
Головуючий у першій інстанції Аліна С. С.
Доповідач Коновалова В. А.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

                        ПОСТАНОВА
Іменем України
20.11.2023 року                                                                 м. Одеса
Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - Коновалової В.А.,
суддів: Кострицького В.В., Назарової М.В.,
з участю секретаря судового засідання Мокана В.В.
учасники справи:
позивач – Одеська міська рада,
відповідачі - Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області, правонаступником якого є Державна інспекція архітектури та містобудування України, Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження справу
за апеляційною скаргою Одеської міської ради, 
на ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 30 травня 2023 року, постановлену судом у складі судді Аліна С.С.,
за позовом Одеської міської ради до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області, правонаступником якого є Державна інспекція архітектури та містобудування України, Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку “Чайка-168”, товариство з обмеженою відповідальністю “Темп плюс +”, товариство з обмеженою відповідальністю “Темп Плюс Сервіс” та Одеського ордена “Знак пошани” завод Продовольчого машинобудування підприємство з колективною відповідальністю завод “Продмаш”, про скасування реєстрації декларацій
в с т а н о в и в:
У листопаді 2014 року Одеська міська рада звернулася до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області, Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради з позовом про скасування реєстрації декларацій, в обґрунтування якого зазначила що в порушення вимог Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», Земельного кодексу України (ЗК України), замовником будівництва ТОВ «ТЕМП-ПЛЮС +» в деклараціях наведено недостовірні дані щодо інформації про документ, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, а відповідач вказані товариством відомості не перевірив, зареєстрував декларації, хоча повинен був їх повернути як такі, що подані або оформлені з порушенням встановлених вимог. Зазначає, що у суб`єкта містобудування відсутнє право власності або право користування земельною ділянкою, розташованою за адресою: АДРЕСА_1 . Вирішення питання щодо надання у користування або у власність земельних ділянок у межах міста віднесено до компетенції Одеської міської ради, тоді як органом місцевого самоврядування рішення щодо передачі земельної ділянки за вказаною адресою у власність чи користування ТОВ «ТЕМП-ПЛЮС +» не приймалось.
Позивач просив суд скасувати реєстрацію декларацій № ОД 08212080240 від 22 травня 2012 року про початок виконання будівельних робіт з реконструкції нежитлових приміщень 1-го поверху та квартири за адресою: АДРЕСА_1 , та № 08212210323 від 6 листопада 2012 року про початок будівельних робіт з реконструкції нежитлових приміщень магазину кафетерію в існуючих габаритах, без зміни цільового призначення, за адресою: АДРЕСА_1 ; скасувати реєстрацію декларації про готовність об`єкта до експлуатації, здійснену Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області за № ОД 142142600351 від 11 вересня 2014 року.
Суворовський районний суд м. Одеси ухвалою від 30 травня 2023 року закрив провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.
В апеляційній скарзі Одеська міська рада просить скасувати ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 30 травня 2023 року та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Апеляційна скарга мотивована тим, що у Одеської міської ради відсутній обов`язок звертатись до Суворовського районного суду м. Одеси з новим позовом або уточненою позовною заявою, оскільки адміністративний позов передано Верховним Судом за встановленою юрисдикцією. Разом з тим, Суворовський районний суд м. Одеси ухвалою від 30.11.2022 року відкрив провадження у вказаній справі. Висновок суду щодо відсутності позовної заяви поданої в порядку ЦПК України є помилковим, оскільки посилання не на ті норми права не позбавляє позивача права на судовий захист. Також посилається на те, що закриття провадження з підстав передбачених п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України можливо лише на стадії судового розгляду.
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 28.07.2023 року роз`яснювалось відповідачам та третім особам право подання до апеляційного суду відзиву та пояснень на апеляційну скаргу відповідно.
У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить апеляційну скаргу задовольнити, посилаючись на те, що відмова у прийнятті позовних заяв, скарг, оформлених відповідно до процесуального закону, є порушенням права на судовий захист.
У відзиві на апеляційну скаргу товариство з обмеженою відповідальністю “Темп плюс +”, товариство з обмеженою відповідальністю “Темп Плюс Сервіс” просили апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення без змін посилаючись на те, що на час розгляду Суворовським районним судом м. Одеси позовної заяви Одеської міської ради про скасування декларації про початок виконання будівельних робіт від 22.05.2012 року, предмет оскарження за позовом ТОВ «Темп Плюс +» у справі № 815/2654/18 – наказ Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради № 01-13/123 ДАБК від 22.05.2018 року про скасування реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт від 22.005.2012 року скасовано 08.09.2022 року і лише 18.05.2023 року поновлено запис про реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт від 22.05.2012 року у Єдиному реєстрі документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт, що свідчить про відсутність між сторонами неврегульованих спірних питань.
У судовому засіданні представник Одеської міської ради просив апеляційну скаргу задовольнити.
Представник товариства з обмеженою відповідальністю “Темп Плюс Сервіс” у судовому засіданні просив апеляційну скаргу залишити без задоволення.
Представник товариства з обмеженою відповідальністю “Темп плюс +”у судовому засіданні просив апеляційну скаргу залишити без задоволення.
У судове засідання інші учасники справи не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень та довідками про доставку.
Одеський апеляційний суд ухвалою від 20.11.2023 року, яка занесена до протоколу судового засідання відмовив у задоволенні клопотання ОСОБА_3 про залучення його до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, з огляду на те, що предметом апеляційного оскарження є процесуальна ухвала про закриття провадження у справі.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача та представників третіх осіб, перевіривши матеріали справи, законність й обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Закриваючи провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд першої інстанції виходив з того, що представник позивача Одеської міської ради не виконав посилання судів, які викладені у постанові Верховного Суду від 13 серпня 2020 року, в ухвалі Верховного Суду від 28 вересня 2020 року про задоволення заяви Одеської міської ради про направлення за встановленою юрисдикцією справи №815/6312/14, також представник позивача Одеської міської ради не виконав ухвали Суворовського районного суду м. Одеси від 01 листопада 2021 року та від 02 грудня 2021 року про залишення позовної заяви Одеської міської ради без руху. Суд надав представнику позивача Одеської міської раді строк для приведення позовної заяви, у відповідність до вимог ЦПК України, з урахуванням змін у законодавстві, визначивши вірне коло осіб як сторін у справі, однак представник позивача Одеської міської ради не надавав суду позовну заяву в порядку ЦПК України. З огляду на викладене, суд першої інстанції вважав, що матеріали вказаної цивільної справи не містять позовної заяви в порядку ЦПК України, тому відсутній предмет спору.
Проте з таким висновком суду першої інстанції погодитися не можна, оскільки він суперечить нормам процесуального права.
З цивільної справи вбачається, що у листопаді 2014 року Одеська міська рада звернулася до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області, Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради з позовом про скасування реєстрації декларацій, в якому просила суд скасувати реєстрацію декларацій № ОД 08212080240 від 22 травня 2012 року про початок виконання будівельних робіт з реконструкції нежитлових приміщень 1-го поверху та квартири за адресою: АДРЕСА_1 , та № 08212210323 від 6 листопада 2012 року про початок будівельних робіт з реконструкції нежитлових приміщень магазину кафетерію в існуючих габаритах, без зміни цільового призначення, за адресою: АДРЕСА_1 ; скасувати реєстрацію декларації про готовність об`єкта до експлуатації, здійснену Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області за № ОД 142142600351 від 11 вересня 2014 року.
Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 26 лютого 2015 року адміністративний позов Одеської міської ради задоволено частково: скасовано реєстрацію декларації про готовність об`єкта до експлуатації, здійснену Інспекцією Державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області за № ОД 142142600351 від 11 вересня 2014 року. В іншій частині позовних вимог відмовлено.
Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 26 липня 2017 року апеляційну скаргу ТОВ «ТЕМП-ПЛЮС +» залишено без задоволення, постанову Одеського окружного адміністративного суду від 15 лютого 2017 року змінено шляхом доповнення її резолютивної частини реченням наступного змісту: «Позов Одеської міської ради в частині вимог про скасування реєстрації декларацій про початок виконання будівельних робіт № ОД 08212080240 від 22 травня 2012 року та № 08212210323 від 6 листопада 2012 року залишити без розгляду». В іншій частині постанову Одеського окружного адміністративного суду від 15 лютого 2017 року залишено без змін.
Постановою Верховного Суду від 13 серпня 2020 року касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕМП-ПЛЮС +» задоволено частково. Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 15 лютого 2017 року та постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 26 липня 2017 року скасовано. Провадження у справі за позовом Одеської міської ради до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області, Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Чайка-168», третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів: товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕМП-ПЛЮС +», товариства з обмеженою відповідальністю «Темп Плюс Сервіс», Одеського ордена «Знак пошани» Завод Продовольчого машинобудування підприємство з колективною відповідальністю завод «Продмаш», про скасування реєстрації декларацій закрито. Роз`яснено, що спір може бути розглянуто, зокрема, за правилами цивільного судочинства та зазначено, що Одеська міська рада має право звернутися протягом 10 днів з дня отримання відповідної постанови до Верховного Суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією.
04 вересня 2020 року Одеською міською радою подано до Верховного Суду заяву, в якій позивач просив направити справу № 815/6312/14 за встановленою юрисдикцією. Однак у заяві позивача не зазначено конкретної назви суду, до підсудності якого відноситься вирішення спору.
Ухвалою Верховного Суду від 08 вересня 2020 року продовжено Одеській міській раді процесуальний строк для надання уточненої заяви про направлення справи за встановленою юрисдикцією із зазначенням суду, до підсудності якого відноситься вирішення спору.
21 вересня 2020 року від Одеської міської ради надійшла уточнена заява в якій позивач просив направити справу № 815/6312/14 за встановленою у постанові Верховного Суду від 13 серпня 2020 року юрисдикцією, а саме до Суворовського районного суду м. Одеси.
Ухвалою Верховного Суду від 28 вересня 2020 року заяву Одеської міської ради про направлення за встановленою юрисдикцією справи № 815/6312/14 задоволено. Справу № 815/6312/14 за позовом Одеської міської ради до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області, Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Чайка-168», третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів: товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕМП-ПЛЮС +», товариства з обмеженою відповідальністю «Темп Плюс Сервіс», Одеського ордена «Знак пошани» Завод Продовольчого машинобудування підприємство з колективною відповідальністю завод «Продмаш», про скасування реєстрації декларацій, передано до Суворовського районного суду м. Одеси. 
Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 21 жовтня 2020 року вказану справу прийнято до провадження. Справу постановлено розглядати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.
Суворовський районний суд м. Одеси ухвалою від 01 листопада 2021 року позовну заяву Одеської міської ради до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області, Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради про скасування реєстрації декларацій, залишив без руху.
Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 02 грудня 2021 року позовну заяву Одеської міської ради до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області, Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради про скасування реєстрації декларацій повторно залишено без руху. Надано позивачу строк для приведення позовної заяви у відповідність до вимог ЦПК України з урахуванням змін у законодавстві, та визначення вірного кола осіб як сторін у справі.
Суворовський районний суд м. Одеси ухвалою від 30 листопада 2022 року відкрив загальне провадження у цивільній справі за позовною заявою Одеської міської ради до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області, Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, за участю третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Чайка-168», за участю третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів - Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕМП-ПЛЮС +», Товариства з обмеженою відповідальністю «Темп Плюс Сервіс», Одеського ордена «Знак пошани» Завод Продовольчого машинобудування підприємство з колективною відповідальністю завод «Продмаш», про скасування реєстрації декларацій. Призначив підготовче судове засідання на 27 лютого 2023 року.
Судове засідання, призначене на 27 лютого 2023 року відкладене у зв`язку з оголошенням сигналу повітряної тривоги, що підтверджується довідкою секретаря судового засідання на 04 квітня 2023 року.
04 квітня 2023 року підготовче судове засідання відкладено на 30.05.2023 року, що підтверджується протоколом судового засідання.
В апеляційній скарзі позивач посилається на порушення судом норм процесуального, а саме розгляд судом першої інстанції питання про закриття провадження у справі на стадії підготовчого судового засідання.
Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав.
Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.
Цивільним процесуальним законом чітко розмежовано підготовче провадження із проведенням підготовчого засідання, його особливості, строки проведення (Глава 3 Розділу III «Позовне провадження») та розгляд справи по суті із проведенням судового засідання (Глава 3 вказаного розділу).
Статтею 196 ЦПК України передбачено, що для виконання завдання підготовчого провадження в кожній судовій справі, яка розглядається за правилами загального позовного провадження, проводиться підготовче засідання.
Положеннями статті 189 ЦПК України визначено, що завданнями підготовчого провадження є: остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; з`ясування заперечень проти позовних вимог; визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; вирішення відводів; визначення порядку розгляду справи; вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.
Таким чином, підготовче судове провадження - це стадiя судового прoцесу, в якій з`ясовується предмет спoру, позoвні вимoги, заперечення на позoвні вимoги, склад учасників судовoго процесу, вирішення відводів, xарактер спірних правовідносин та інших дій, які будуть слугувати для правильного і безперешкoдного розгляду справи пo суті, іншими словами, це важлива складова судочинства, що спрямована на створення умов для правильного, безперешкодного та своєчасного розгляду справи по суті.
Підготовче провадження починається відкриттям провадження у справі і закінчується закриттям підготовчого засідання.
Підготовче засідання є формою підготовчого провадження, яка полягає у вчиненні судом та учасниками судового процесу відповідних процесуальних дій.
Закриття провадження з підстав, передбачених пунктом 2 частини першої статті 255 ЦПК України, можливо лише в судовому засіданні, а не при проведенні підготовчого судового засідання, оскільки згідно зі статтею 200 ЦПК України, а саме її частиною четвертою, закриття провадження можливо на цій стадії процесу з двох підстав, це: відмова від позову, визнання позову та укладення мирової угоди, визначених статтями 206, 207 ЦПК України.
Вказана позиція викладена Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 20 вересня 2021 року у справі № 638/3792/20.
Суд першої інстанції на викладене увагу не звернув  та вирішив питання про закриття провадження у справі на підставі пункту 2 частини 1 статті 255 ЦПК України на стадії підготовчого судового засідання.
Окрім цього, колегія суддів зазначає, що відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Підстави для закриття провадження у справі визначені у статті 255 ЦПК України.
Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду цивільної справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.
Згідно з пунктом 2 частини першої статті 255 ЦПК України суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.
Поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому потрібно надавати сутнісного, а не формального значення.
Предметом спору є об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить постановити певне судове рішення.
З урахуванням викладеного неіснування (відсутність) предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно, і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.
Відповідно до правового висновку, сформульованого у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі № 13/51-04 (провадження № 12-67гс19), прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання. Суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, зокрема у разі припинення існування предмета спору, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.
Об`єднана палата Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у постанові від 20 вересня 2021 року у справі № 638/3792/20 (провадження № 61-3438сво21) зазначила, що закриття провадження у справі на підставі пункту 2 частини першої статті 255 ЦПК України є можливим, якщо предмет спору був відсутній як на час пред`явлення позову, так і на час ухвалення судом першої інстанції відповідного судового рішення.
Предметом спору у цій справі є скасування реєстрації декларації № ОД 08212080240 від 22 травня 2012 року про початок виконання будівельних робіт з реконструкції нежитлових приміщень 1-го поверху та квартири за адресою: АДРЕСА_1 , та № 08212210323 від 6 листопада 2012 року про початок будівельних робіт з реконструкції нежитлових приміщень магазину кафетерію в існуючих габаритах, без зміни цільового призначення, за адресою: АДРЕСА_1 та скасування реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації, здійсненої Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області за № ОД 142142600351 від 11 вересня 2014 року.
Щодо висновку суду першої інстанції про відсутність в матеріалах справи позовної заяви в порядку ЦПК України, то колегія суддів вважає за необхідне зазначити таке.
Верховний Суд, ухвалюючи постанову від 13 серпня 2020 року та закриваючи провадження у справі, зазначив, що у цій справі спір про скасування реєстрації декларацій про початок виконання будівельних робіт та введення об`єкта в експлуатацію з будівництва не є публічно-правовим та не належитьдо юрисдикції адміністративних судів, тому не може вирішуватися за правилами адміністративного судочинства. При цьому Верховний Суд керувався ч. 3 ст. 354 КАС України (в редакції, чинній на час розгляду справи Верховним Судом).
Ухвалою Верховного Суду від 28 вересня 2020 року справу №815/6312/14 передано до Суворовського районного суду м. Одеси за встановленою юрисдикцією.
Тому висновок суду першої інстанції про закриття провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України у зв`язку відсутністю в матеріалах справи позовної заяви в порядку ЦПК України, колегія суддів вважає помилковим, оскільки в матеріалах справи наявний позов Одеської міської ради до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку “Чайка-168”, товариство з обмеженою відповідальністю “Темп плюс +”, товариство з обмеженою відповідальністю “Темп Плюс Сервіс” та Одеського ордена “Знак пошани” завод Продовольчого машинобудування підприємство з колективною відповідальністю завод “Продмаш”, про скасування реєстрації декларацій, який ухвалою Верховного Суду від 28 вересня 2020 року направлено до Суворовського районного суду м. Одеси.
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Згідно п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
Таким чином, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції під час постановлення оскаржуваної ухвали порушено норми процесуального права, у зв`язку з чим наявні підстави для скасування ухвали Суворовського районного суду м. Одеси від 30 травня 2023 року і направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Керуючись ст.ст. 367, п. 6 ч. 1 ст. 374,  ст. 379, 384 ЦПК України,  Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів,
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу Одеської міської ради задовольнити.
Ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 30 травня 2023 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.
Повний текст постанови складено 24 листопада 2023 року.
Головуючий                                                                                     В.А. Коновалова
Судді                                                                                                В.В. Кострицький
                                                                                                М.В. Назарова