ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.12.2023 року                                                                 м. Дніпро         Справа №  9/124

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді  Чередка А.Є. (доповідач)                     
суддів Коваль Л.А., Мороза В.Ф.,
при секретарі судового засідання Ліпинському М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Дніпрофінансгруп" 

на ухвалу Господарського суду Кіровоградської області (суддя Кабакова В.Г.) від 28.08.2023р. у справі № 9/124

за  позовом  відкритого акціонерного товариства комерційний банк "Надра", м. Київ  
до відповідача фізичної особи - підприємця Савчук Андрія Андрійовича, Кіровоградська область, Маловисківський район, с. Комсомол     
про стягнення 319 913,36 грн., -      

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Кіровоградської області від 28.08.2023 у даній справі відмовлено в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Дніпрофінансгруп" №0814/2/Б від 14.08.2023 у справі №9/124.
Ухвала місцевого господарського суду мотивована тим, що заявник не навів обставин, які підтверджують поважність причин пропуску строку пред`явлення наказу для виконання.
Не погодившись із вказаною ухвалою, Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Дніпрофінансгруп" звернулось до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу господарського суду скасувати у повному обсязі; прийняти нове рішення, яким задовольнити заяву ТОВ "Фінансова компанія "Дніпрофінансгруп" про заміну стягувача у виконавчому наказі, видачу дубліката наказу по справі №9/124 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства “Комерційний банк “Надра” заборгованості за кредитним договором №401/05/12/2005/980-447/КЮ від 05.12.2005 у розмірі 319913 грн 36 коп. заборгованості, в т.ч. 288   438 грн 06 коп. заборгованість по кредиту, 19   396 грн 19 коп заборгованість по комісії, а також 3   199 грн 14 коп державного мита та 118 грн витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, стосовно ОСОБА_1 та поновлення строків на пред`явлення дублікату до примусового виконання. 
В обґрунтування доводів апеляційної скарги заявник посилається на наступні обставини:
- Публічним акціонерним товариством “Комерційний банк “Надра” відповідно до договору №GL48N718070_Ur_1 про відступлення права вимоги від 24.07.2020 відступлено на користь ТОВ “Дніпрофінансгруп” заборгованість за кредитним договором №401/05/12/2005/980-447/КЮ від 05.12.2005;
- наказ Господарського суду Кіровоградської області від 13.06.2008 по справі №9/124 було втрачено при пересилці Маловисківським відділом державної виконавчої служби у Новоукраїнському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса);
- відсутність наказу у стягувача унеможливлює виконання рішення суду у справі №9/124 та порушує права ТОВ “ФК “Дніпрофінансгруп”, як стягувача;
- строк на пред`явлення до виконання наказу Господарського суду Кіровоградської області від 13.06.2008 по справі №9/124 пропущений стягувачем з причин, які не залежали від його волі.  
Відзиву на апеляційну скаргу відповідачем справи не надано.
Відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції (ч.3 ст.263 Господарського процесуального кодексу України).
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.09.2023 для розгляду апеляційної скарги визначена колегія суддів у складі головуючого судді Чередко А.Є., судді Коваль Л.А., Мороз В.Ф.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 11.09.2023 витребувано у Господарського суду Кіровоградської області матеріали справи № 9/124; відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, до надходження  матеріалів справи № 9/124 до Центрального апеляційного господарського суду.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 02.10.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Дніпрофінансгруп" на ухвалу Господарського суду Кіровоградської області  від 28.08.2023р.; розгляд апеляційної скарги  призначен  в судове засідання на 12.12.2023р. на 9 годин 30 хвилин. 
12.12.2023 учасники справи наданим їм процесуальним правом не скористалися та не забезпечили в судове засідання явку повноважених представників, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.
Враховуючи, що апеляційним судом не визнавалася явка учасників справи в судове засідання обов`язковою, а неявка представників сторін не перешкоджає апеляційному перегляду справи, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу по суті за їх відсутністю.
Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.
Як вбачається з матеріалів справи, рішення Господарського суду Кіровоградської області 23.05.2008 у справі №9/124 позов задоволено; стягнуто з фізичної особи - підприємця Савчука Андрія Андрійовича на користь відкритого акціонерного товариства комерційний банк "Надра" 319913 грн 36 коп заборгованості, в т.ч.: 288438 грн 06 коп заборгованість по кредиту, 19396 грн 19 коп заборгованість по нарахованих відсотках, 12069 грн 21 коп пені, 9 грн 90 коп заборгованість по комісії, а також 3199 грн 14 коп державного мита та 118 грн витрат на інформаційно - технічне забезпечення судового процесу.
13.06.2008 господарським судом на виконання вказаного рішення видано відповідний наказ.
16.08.2023 Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Дніпрофінансгруп"  звернулось до місцевого господарського суду з заявою №0814/2/Б від 14.08.2023, в якій просило:
- замінити стягувача у виконавчому документі (наказі), за якою просить замінити з Відкритого акціонерного товариства "Комерційний банк "Надра", як вибулої сторони, на його правонаступника, а саме: Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Дніпрофінансгруп";
- видати дублікат наказу Господарського суду Кіровоградської області від 13.06.2008 у справі №9/124;
- поновити строк для пред`явлення до примусового виконання наказу від 13.06.2008 у справі №9/124.
Вказана заява мотивована посиланням на те, що:
- первинний кредитор Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Надра" відступив права вимоги за договором кредитної лінії № 401/05/12/2005/980-447/КЮ від 05.12.2005 на користь ТОВ "Фінансова компанія "Дніпрофінансгруп" - (новий кредитор), разом з усіма додатками до нього (у т.ч. графіками здійснення платежів) та додатковими договорами (угодами), договорами про внесення змін, змінами і доповненнями, що є невід`ємними частинами;
- на підставі постанови Правління Національного банку України від 05.02.2015 №83 "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Надра" до категорії неплатоспроможних", виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 05.02.2015 №26 "Про запровадження тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві "Комерційний банк "Надра", згідно з яким з 06.02.2015 запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві "Комерційний банк "Надра";
- на електронні торги (аукціон) виставлено лот - пул активів, що складається з прав вимоги, інші майнові права за кредитними договорами, що укладені з суб`єктами господарювання та фізичними особами, дебіторська заборгованість та майнові права, що випливають з договорів врахування векселів згідно в кількості 1 295 шт. На теперішній час договір відступлення прав вимоги №GL48N718070_Ur_1 є чинним;
- відповідно до рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №1044 від 04.06.2020 у зв`язку із введенням карантину продовжено строк для укладання договорів купівлі-продажу на 132 робочих дня. Отже договір про відступлення права вимоги укладений у встановлені строки на підставі проведеного електронного аукціону, який відбувся 22.05.2020;
- ТОВ ФК "Дніпрофінансгруп" здійснено повну оплату за придбаний лот, що підтверджує платіжне доручення  №1 від 06.07.2020  на суму 188 900 625,00 грн.;
- оплата за придбаний лот також підтверджується і підписанням договору про відступлення прав вимоги №GL48N718070_Ur_1 від 24.07.2020, зокрема п. 4 та п. 14 договору;
- заборгованість за кредитним договором № 401/05/12/2005/980-447/КЮ від 05.12.2005 відступлено на користь ТОВ "ФК "Дніпрофінансгруп" відповідно до договору  №GL48N718070_Ur_1 про відступлення прав вимоги від 24.07.2020;
- Управлінням забезпечення примусового виконання рішень у Кіровоградській області Південного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м.Одеса) листом від 27.06.2023, зокрема, повідомлено, що: 13.12.2018 державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу; судовий наказ направлено на поштову адресу ПАТ КБ "Надра"; відповідно до положень Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 07.06.2017 №1829/5, матеріали виконавчих проваджень знищені у зв`язку із закінченням строку зберігання; станом на 26.06.2023 у відділі відсутні відкриті виконавчі провадження з примусового виконання наказу по справі № 9/124 щодо боржника ОСОБА_1 ;
- в кредитній справі, яку передано від ПАТ "КБ "Надра" до ТОВ "ФК "Дніпрофінансгруп", відсутній наказ Господарського суду Кіровоградської області від 13.06.2008 по справі № 9/124;
- згідно відповіді фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 01.08.2023 ТОВ "ФК "Дніпрофінансгруп" встановлено, що за результатами перевірки наявних у Фонду гарантування виконавчих листів ПАТ "КБ "Надра" запитуваний виконавчий лист відсутній, оскільки до Фонду даний виконавчий лист не передавався і від органів Державної виконавчої служби також не надходив;
- факт відсутності виконавчого документа у стягувача та в органі виконавчої служби свідчить про те, що його було втрачено;
- стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції (п.6 ч.12 Закону України “Про виконавче провадження”);
- відмова стягувачу в поновленні пропущеного процесуального строку фактично позбавить стягувача права на виконання рішення суду, яке набрало законної сили, що суперечить основоположному принципу обов`язковості виконання судових рішень. 
Статтею 129-1 Конституції України встановлено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Відповідно до частини першої статті 327 Господарського процесуального кодексу України виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.
Порядок вирішення питання щодо видачі дубліката виконавчого документа (наказу суду) до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів визначено підпунктом 19.4 пункту 19 розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України.
Відповідно до підпункту 19.4 пункту 19 розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.
Дублікат виконавчого документа - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документа. Від оригіналу зазначений документ відрізняється лише спеціальною позначкою "Дублікат".
Аналіз змісту підпункту 19.4 пункту 19 19 розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України свідчить, що основними критеріями для задоволення заяви про видачу дубліката виконавчого документа є: втрата виконавчого документа (загублення, викрадення, знищення, істотне пошкодження, вилучення у виконавця або стягувача, що унеможливлює його виконання, тощо) та звернення до суду із заявою до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.
Господарський процесуальний кодексу України не надає суду права відмовити у задоволенні заяви про видачу дубліката наказу з мотивів її необґрунтованості та не зобов`язує стягувача наводити причини втрати наказу. За умови встановлення факту невиконання судового рішення видача дубліката наказу не порушує прав боржника та не покладає на нього додаткових зобов`язань, оскільки дублікат наказу має повністю відтворювати втрачений наказ, у тому числі містити дату його видачі. Натомість відсутність наказу у стягувача унеможливлює виконання рішення суду та порушує його права.
Водночас обов`язковою умовою для видачі дубліката наказу є звернення до суду з такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання або його поновлення за рішенням суду (близька за змістом правова позиція щодо умов видачі дубліката виконавчого документа викладена у постановах Верховного Суду від 10.04.2018 у справі № 24/234, від 10.09.2018 у справі № 5011-58/9614-2012, від 21.01.2019 у справі № 916/215/15-г, від 23.05.2019 у справі № 5023/1702/12, від 11.11.2019 у справі № 5/229-04, від 01.04.2020 у справі № 916/924/16, від 18.06.2020 у справі № 24/262, від 03.08.2020 у справі №904/9718/13, від 17.09.2020 у справі № 19/093-12, від 10.10.2023 у справі №12/106).
Отже, умовою для видачі дубліката наказу суду є подання відповідної заяви до суду відповідно до підпункту 19.4 пункту 19 розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України протягом строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання, який повинен обчислюватися з урахуванням переривання цього строку та/або його зупинення (пункт 3.15 постанови Верховного Суду від 15.07.2021 у справі № 18/1147/11).
Ураховуючи викладене, під час вирішення питання про можливість видачі судом дубліката виконавчого документа на підставі звернення особи до суду з такою заявою, обов`язковому з`ясуванню підлягають обставини дотримання заявником строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.
Якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката втраченого документа вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку.   Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви   (висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.08.2019 у справі № 2-836/11).
Як вже зазначалося, 13.06.2008 місцевим господарським судом на виконання рішення від 23.05.2008 у справі №9/124 видано відповідний наказ.
На момент видачі наказу Господарського суду Кіровоградської області від 13.06.2008 у даній справі діяв Закон України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999 №606-XIV, який передбачав, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання протягом року, якщо інше не передбачено законом. Строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються пред`явленням виконавчого документа до виконання (п. 2 ч. 1 ст. 22, п. 1 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999 №606-XIV).
05.10.2016 набрав чинності Закон України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 №1404-VIII.
Пунктом 5 розділу XIII Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про виконавче провадження" №1404-VIII від 02.06.2016 визначено, що виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.
Згідно з частиною першою статті 12 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 №1404-VIII виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.
У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення у строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони (частина п`ята статті 12 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 №1404-VIII).
Лист Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) управління забезпечення примусового виконання рішень у Кіровоградській області №25927/27.2-21 від 27.06.2023 свідчить про те, що 26.09.20126 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №АС ВП 52340748; у ході проведення виконавчих дій встановлено, що майно боржника Савчука А.А., на яке можливо звернути стягнення для задоволення вимог стягувача, не виявлено; керуючись п.2 частини першої ст.37 Закону України “Про виконавче провадження”, 13.12.2018 державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу.
З урахуванням наведеного, колегія суддів погоджується із судом першої інстанції, що з моменту повернення відділом ДВС виконавчого документа стягувачу у даній справі - 13.12.2018 (встановлення строку пред`явлення наказу до виконання після його переривання до 13.12.2021) та до моменту звернення до суду з заявою - 16.08.2023, минув встановлений законом строк для пред`явлення наказу суду №9/124 від 13.06.2008 до виконання. 
Частиною першою ст.334 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.
Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження (ч.5   ст.334 Господарського процесуального кодексу України).
Процесуальне правонаступництво врегульовано   статтею 52 Господарського процесуального кодексу України, згідно з якою в разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив. Про заміну або про відмову в заміні учасника справи його правонаступником суд постановляє ухвалу.
Відтак, процесуальним правонаступництвом є перехід процесуальних прав та обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні, а також у випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір.
Процесуальне правонаступництво   це перехід процесуальних прав та обов`язків від однієї особи до іншої. Виникнення процесуального правонаступництва безпосередньо пов`язане з переходом матеріальних прав між такими особами. Заміна сторони правонаступником відбувається, як правило, у випадках зміни суб`єкта права або обов`язку у правовідношенні, коли новий суб`єкт права (позивач, відповідач або третя особа) повністю або частково приймає на себе права чи обов`язки попередника.
У кожному конкретному випадку для вирішення питання про можливість правонаступництва господарському суду слід аналізувати відповідні фактичні обставини, передбачені нормами матеріального права.
Основою процесуального правонаступництва є правонаступництво у матеріальному праві, яке настало після відкриття провадження у справі. Виходячи з цього, особливості здійснення процесуального правонаступництва визначаються особливостями норм матеріального права, що регулюють перехід прав та обов`язків у матеріальних правовідносинах від особи до її правонаступника, або в інших випадках зміни сторони у правовідносинах, з яких виник спір.
Вирішуючи питання про правонаступництво, суд досліджує обставини передачі прав кредитора новому кредитору та встановлює відповідність їх підставам, визначеним законодавством. У процесі дослідження цих обставин судом може бути встановлено недійсність передання кредитором своїх прав іншій особі (наприклад, нікчемність відповідного договору відступлення права вимоги).
Отже, процесуальне правонаступництво, передбачене   статтею 52 Господарського процесуального кодексу України, це перехід процесуальних прав та обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні.
Водночас відповідно до   статті 52 Господарського процесуального кодексу України, яка визначає загальні положення процесуального правонаступництва, заміна учасника справи його правонаступником допускається не будь-коли (не впродовж невизначеного терміну), а лише на стадіях судового процесу. Тобто таке право не є абсолютним та обмежено часовими рамками певних стадій судового процесу.
Відповідно до пункту 1 частини першої   статті 512 Цивільного кодексу України   кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно з положеннями   статті 514 Цивільного кодексу України   до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Отже, вчинення правочинів, наслідком яких є заміна особи в окремому зобов`язанні через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги), є різновидом переходу до особи прав у матеріальних правовідносинах. Унаслідок такої заміни кредитора в матеріальному правовідношенні відбувається його заміна на іншу особу і в процесуальних правовідношеннях у визначених   законом   випадках. Зокрема, у процесуальних відносинах правонаступник може бути замінений там, де вони є триваючими, або за умови відновлення процесуальних строків для вчинення процесуальних дій. Втрата первісним кредитором певних процесуальних прав унаслідок пропуску ним строків для вчинення процесуальних дій до моменту укладення договору відступлення права вимоги означає, що саме у такому обсязі новий кредитор може стати процесуальним правонаступником і автоматичного поновлення процесуальних прав за наслідком укладення договору відступлення права вимоги не відбувається.
У постанові від 03.11.2020 у справі №916/617/17 Велика Палата Верховного Суду, розглядаючи питання заміни сторони виконавчого провадження, зазначила про те, що на стадії виконавчого провадження як на завершальній стадії судового провадження можлива заміна сторони виконавчого провадження правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження. Після відкриття виконавчого провадження та до його закінчення заміна сторони виконавчого провадження (з одночасною заміною відповідного учасника справи) правонаступником здійснюється у порядку, передбаченому  статтею 334 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням підстав, визначених  статтею 52 цього Кодексу. У такому випадку приписи  статті 334 Господарського процесуального кодексу України, що містить процесуальні особливості здійснення правонаступництва на стадії виконання судового рішення, застосовуються разом з положеннями  статті 52 цього Кодексу.
Натомість як до відкриття виконавчого провадження, так і після його закінчення заміна учасника справи правонаступником здійснюється виключно на підставі  статті 52 Господарського процесуального кодексу України. У такому випадку з огляду на відсутність відкритого виконавчого провадження заміна відповідної сторони виконавчого провадження правонаступником є неможливою. Єдиним винятком є заміна боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження, що окремо обумовлено в частині п`ятій  статті 334 Господарського процесуального кодексу України.
У постановах Верховного Суду від 25.06.2019 у справі № 910/10031/13, від 30.07.2019 у справі № 5/128, від 21.08.2020 у справі № 905/2084/14-908/4066/14 вказано, що заміна сторони виконавчого провадження протягом необмеженого строку, незалежно від того чи закінчився встановлений строк пред`явлення до виконання наказу, означатиме, що стягувач після спливу строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, який не був поновлений судом, матиме можливість "штучно" збільшити цей строк на невизначений термін шляхом відступлення права вимоги іншим особам, таким чином уникнувши законодавчої вимоги щодо строку, що вже безпосередньо впливає на права та інтереси боржника, який не може бути у невизначеному стані протягом тривалого строку. Такі дії можуть порушити принцип правової визначеності, який є одним з основоположних аспектів верховенства права.
З урахуванням наведеного апеляційний суд зазначає, що здійснення заміни сторони у виконавчому документі до відкриття виконавчого провадження можливе лише, якщо строк пред`явлення наказу до виконання не сплив, крім випадку одночасного звернення до суду із заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 28.05.2021 у справі №911/3217/15).
Згідно з ч.6 ст.12 Закону України "Про виконавче провадження" стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.
У разі пропуску строку для пред`явлення наказу,   судового наказу до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено (частина перша статті 329 Господарського процесуального кодексу України).
Поважною причиною визнається така обставина, яка є об`єктивно непереборною та пов`язаною з дійсними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій.
Станом на дату укладення договору про відступлення прав вимоги від 24.07.2020, строк пред`явлення наказу від 13.06.2020 не сплив.
Колегія суддів вважає, що у даному випадку можливість вчасного пред`явлення наказу до виконання мало суб`єктивний характер, оскільки залежала виключно від волевиявлення ТОВ “Фінансова компанія “Дніпрофінансгруп”, яке з моменту набуття ним права вимоги щодо спірної заборгованості, знаючи про наявність рішення, не вчиняв дій щодо його виконання.
Таким чином, судом першої інстанції правомірно визнано неповажними причини пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та відмовлено у поновленні відповідного строку.
При цьому, колегія суддів відхиляє доводи скаржника щодо не підтвердження матеріалами справи повернення органом державної виконавчої служби наказу у даній справі стягувачу, адже з наявного у справі листа Управління забезпечення примусового виконання рішень у Кіровоградській області Південного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 27.06.2023 вбачається, що відповідно до положень Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 07.06.2017 № 1829/5, матеріали відповідного виконавчого провадження знищені у зв`язку із закінченням строку зберігання, тобто неможливість підтвердження цих обставн пов`язана саме з несвоєчасним зверненням скаржника до суду з заявою, за результатом розгляду, якої постановлено оскаржувану ухвалу.  
Зважаючи на сплив строку пред`явлення наказу до виконання та відмову у поновленні такого строку судом, колегія суддів вважає аргументованим висновок суду першої інстанції про відсутність правових підстав для заміни стягувача правонаступником та видачі дубліката втраченого виконавчого документа, строк виконання якого закінчився.
З урахуванням усього вищенаведеного, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що доводи апеляційної скарги є безпідставними та не спростовують обґрунтованих висновків суду першої інстанції, оскаржувана ухвала відповідає фактичним обставинам справи та нормам матеріального і процесуального права, тому підстави, передбачені   ст. 277 ГПК України, для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали господарського суду у даній справі відсутні.
Відповідно до приписів    ст.129 Господарського процесуального кодексу України    судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.
Керуючись ст.ст. 269, 270, 271, 275-284 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Дніпрофінансгруп" - залишити без задоволення.
Ухвалу Господарського суду Кіровоградської області від 28.08.2023р. у справі № 9/124 - залишити без змін.
Судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на скаржника.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Право на касаційне оскарження постанови та строк оскарження встановлені ст.ст. 287, 288 ГПК України.

Повна постанова складена та підписана 13.12.2023 року.

Головуючий суддя                                                                                        А.Є. Чередко  

Суддя                                                                                                                 Л.А. Коваль

Суддя                                                                                                                    В.Ф. Мороз